^ *9 — 



TV. otázka. 



Zdali se má rieobecnň rnkcinace dfli schvnlovali, dejme lomu že by viecka 



potřebná opnlreni k správnému provedení se stala a že by v jednotném pádu 



žádných důvodných překážek proti vakeinaci nebylo ? 



Ze všech uvedenýcli příčin samo sebou vysvitá, že bych vžeobccnnu vaiícinaci děli 

 poil žiidnou výminkou schvalovati neiiiolil, totiž proto , že při iicjprísiiějšíin nařízení 

 dAlvIadnčho vyScti-ciií iiiatiiy a dítůtc, z iiůliož se očkovací látka bčí-e, přece žádný za 

 zřizcncc, jímž oCkováuí svěřeno jest, ručili nemůže, byf i v první době svého povolání 

 povinnostem za dost učinili a u vyvolení jich veliké opatrnosti se vynakládalo; neboť 

 zkušenost učí, ž<i tito pánové v pozdějších lotech v horlivosti velmi ochabují. Spůsob, 

 při nčmžto v nejpříznivčjšim případku nic vyzískati se nedá, a při němž dle zkušenosti 

 zdraví ano i život do záhuby přijíti může, neměl by se žádnou měrou schvalovati. 



Dle mého náhledu měla by se vláda, co se dotyce vakcinace, po jistou dobu docela 

 passivně chovati a ji , aby se žádostem zvlášf chudších občanů poněkud příkoř neděla, 

 péči obcí svěřiti. Obce by musely vakeinaci svým zřízeným lékařům co dodatek k druhým 

 důležitým povinnostem odevzdati s naučením, že se očkování na žádost ve všech okol- 

 nostech a bez platu díti musí, a že o něm žádné rejstříky, žádné zprávy se vésti a 

 žádné vysvědčení dávali nesmějí. 



Též by mohla vláda k odvrácení možného neštěstí se postaral o neškodnou látku 

 očkovací, ji bez taxy lékařům rozesílati a tyto za důkladné vyšetření matky a dítěte, 

 z něhož se míza nešloviční bráti má, odpovědnými učinili. 



Není pochybnosti, že by očkování co rok řidším se stávalo, až by se jen s úžasem 

 v letopisech předešlých dob čísti mohlo, jakého hluku vakcinace druhdy spůsobila ! — 



Poncchá-li se záležitost vakcinace k novému pronesení zdání o ní tak zvaným znalcům 

 lékařským a jiným úředníkům, není zase pochybnosti, že věc zůstane při starém aneb 

 se i zhorší, proto že na léto cestě lakové a podobné opravy se neuvedou v život. Taková 

 záležitost může jen od nestranného a v každém ohledu neodvislého výboru k platnému 

 konci přivedena býti. To jde dle mélio náhledu nejsnadněji v Anglicku. S právem praví 

 „Times" od 20. listopadu 1856: „Jak myslíme, jest naším vlastem určeno, místo v leto- 

 pisech dějin světových zaujímati, které žádná jiná země si osobovati nemůže." 



Tím končí článek o očkování od prof. doktora Hamerníka, a v budoucím čísle 

 podáme dokončení jednající o rozšíření se osulin epidemických po světě. — 



Kalokrevnosti. 



XI. Kalokrevnosl cukrová. Melitiiemie. Zuckerdiscrasie. — Cplatice močová. 



Diabetes. Uarnruhr. 



Kalokrevnosl cukrová se zakládá na značně rozmnožené hojnosti cukru v krvi, 

 bohatčjší na vodu a chudší na vlákninu, spojené přílišnou žízní a velmi rozhojněným 

 odměšováním moče, jenž buď oplývá cukrem, diabetes mellilus, aneb látkou bezchutnou, 

 cukru velmi příbuznou, gummovilou neb dextrinovilou, diabetes insipidus. 



Krev snad jest jen rodičem cukru, za doby trávení v nadbytku se tvořícího z částí 



