— 2 — 



Mají-li se pak z loje takto vyčísleného svííky dělat, rozpustí se v mírném teple 

 (opět nejlépe v lázní vodní), a ostane lak dlouho rozpuštěn, až se z něho veškeré íástky 

 vodnalé, které v něm snad ješlě vězely, ouplně vykouří. 



Svíčky máčené dělají se takto. Lůj rozpuštěný se vylaje do truhlíků, z di^íví oře- 

 chového neb bnkoAého udělaných. Knoty připravené se navlíknou na bídélka (dřevěná 

 neb železná) lak , aby byl jeden od druhého as 1 '/, palce vzdálen. Na to se pustí 

 konce knotů na lůj; knoty se zponenáhla potápějí a pří tom lůj pohlcují, pak se vy- 

 táhnou a nad truhlíkem na šrak pověsí, aby zbytečný lůj stekl. Knoty lojem lak přikryté 

 se válí mandlovačkou , aby byly rovné a hladké ; pak se namočí podruhé do loje as 

 na '/^ minuly a nechají se okapali; loto namáčení se tak dlouho opakuje, až má 

 svíce skoro svou palřici tloušťku. Ted se namáčejí v loji hodně horkém ; a aby byly 

 pěkné, namočí se konečně dvakrát po sobě do loje nejčislšílio as na 45" R. zahřátého. 

 Svíčky lakové se někdy i na slunci neb na rose bílí. 



Na svíčky lité se potřebují formy cínové, uvnilř velmi hladké. Každá forma má 

 nahoře nálev, dole pak uprostřed malou díru, kterou se provléká knot. Nahoře jest nad 

 otvorem drát; ten se končí zrovna nad prostředkem formy v malý háček, na nějž se 

 druhý konec knotu navěšuje. Knot se musí ztuha natáhnout, aby byl zrovna uprostřed 

 formy. Takových forem je mnoho do stolu zapuštěných; lůj se pak leje horem do 

 každé formy, až je plna; lo se může stát bud nádobou plechovou, aneb pomocí kohoutku 

 bezprostředně z kotle. Obyčejně se s litím čeká , až lůj trochu vychladne ; leje-li se 

 lůj horký, vytéká částečně dolejší dírkou ven a svíčky se stanou skvrnalé. Svíce do- 

 konale vystydlé se s forem vytáhnou a dole rovně uříznou. Nejsou-li formy uvnitř 

 hodně hladké, aneb není-li lůj (jak se v letě stává) dobře stydlý, bývá loto vytahování 

 svící z forem velmi pracné. — Svíčky lité se bud hned prodávají, aneb ještě na slunci 

 a rose bílí. Ve velikých dílnách se však svíčky nebílívají, poněvadž to požaduje mnoho 

 místa a času, a poněvadž svíčky delším ležením v bednách samy sebou zbělí. 



2. Svíčky voskové. 

 Svíčky voskové se velmi zřídka lijí, protože se vosk nedá z formy dobře \7lou- 

 pnoul, a že nnvají svíčky takové uvnitř často dutiny. Svíčky voskové (zvlášť většího 

 druhu) dělají se obyčejně tak , že se vosk změkčený (ne rozpuštěný) válcem na žáda- 

 nou délku a lloušlku ■Naválí, pak nožem dle celé délky napolo prořízne, a do štěrbiny 

 povstalé knot založí; na lo se svíce válí, aby byla hladká a všude stejná. Pro dílny, 

 kde se nnioho obyčejných voskovic zhotovuje , byl by však tento spůsob velmi zdlou- 

 havý a nepohodlný ; proto se tam dělají svíce poléváním. Nad kotlem pocínovaným, v kterém 

 se vosk rozpuštěný nachází, pověsí se v kruhu několik knotů, a na ty se leje Ižicí s hora 

 kapalný vosk, který při stékání po knote vystydne. Když mají svíce již patřící tloušťku, 

 sejmou se a na stole ořechovém tvrdým válcem se válí, aby se staly kulaté a hladké. 

 Ar je lili svíček voskových (jak již nahoře povědíno) obtížné , dělají se předce 

 v jedné Berlínské dílně voskovicc lité, na kterých není vidět žádné vady; tvar jejich je 

 pravidelný a povrch se pěkné leskne. 



3. Svíčky a voroaně. 

 Vortaii (Wallralh, Sperma ceti, Cetaceum) je zvláštní luk z vorvaně obecného 

 (Potlfiscli) ; zvíře má totiž v hořejšku hlavy veliké dutiny, a ty jsou \7plneny tekutinou 



