— 20 — 



(Obr. 4.) 



(Obr. 3.) třech dílů; díl zpodiií a a jest ze skla, a na něm stojí duté víčko plechové 



ncc; \ tom víku je uprostřed malý otvor, a nad otvorem stojí teprv trubice 

 b b, která je o něco širší nežli otvor víka , jímž plamen hořící prochá- 

 zeti musí. Vzduch zdola přicházející se u plechového víka zastaví, obrátí 

 se pak přímo ku plamenu, a táhne konečně otvorem víkovým podle pla- 

 menu do trubice. Tím se stává, že vzduch na zevnitiní objem plamenu 

 mocně doráží a že se plamen velmi zoužili a v dlouhý a jasný paprsek pro- 

 měniti musí. To plechové víko je ovšem věc nemilá, protože trochu stíní 

 a plamenem se silně rozpaluje ; z té příčiny se zjednodušilo časem celé 

 toto zřízení tak, že se postavila na knot jen trubice z jednoho kusu, která 

 je na tom místě, kde by mělo plechové viko ležet, silně zoužená (viz obr. 4); 

 tím se docílí podobného oučinku. Mnozí nazývali lampu Benlker-Ruhlskou 

 také lampou plynovou (Ólgaslampe), což jest však nepravé, poněvadž v ní 

 nepřichází ku plamenu hotový plyn, nýbrž (jako u všech lamp obyčej- 

 ných) jen nerozložený olej. 

 Jako u lampy Benkler-Ruhlské vzduch na zevnitřní objem dutého knotu žene 

 a plamen v ouzký a \7soký paprsek proměiiuje, děje se naopak u tak zvané lampy 

 Liverpoolské (Liverpool-Lampe); dutý knot této lampy má nahoře uprostřed du- 

 tiny malý kotouček plechový ; vzduch dutinou knotu přicházející vrazí do toho ko- 

 toučku a obrátí se pak na vše strany zrovna proti plamenu, který se takto na spůsob 

 květu tulipánového rozšíří. Lampa Benkler-Ruhlská má tedy plamen ouzký a vysoký, 

 Liverpoolská však nízký a široký. Plamen lampy Liverpoolské má tu chybu, že je trochu 

 nestálý, a proto se lampy tyto již velmi zřídka potřebují. 



O nádržkách pro olej. 



Umístění nádržky je pro lampu velmi didežité. Zřízení nejjednodušší jest ovšem 

 to, když se knot do oleje vsadí; to se může stát jen u lampiček kuchyňských neb i u 

 lamp visecích (k osvětlení průjezdů, chodeb a j.), u kterých se časlo více knotů do 

 jedné nádržky vpraví. K tomu lze upotřebit knotů kulatých plných aneb lépe ploských, 

 dutých nikoliv. Všecky takové lampy mají tu chybu, že mají vezpod i po stranách 

 mnoho slinu, který ani při skleněných lampičkách nezmizí, a že není plamen jejich 

 nikdy jasný. 



O něco lepší jsou již takové lampy, u kterých je nádržka stranou sama pro sebe; 

 z nádržky pak vychází trubka spojitá, v jejíž hořejší části je knot zasazen. Dle zákona 

 spojitých trubic stojí olej v nádržce vždycky tak ^^soko, jako v trubce knot nesoucí. 

 Lampy takové bý\'ají na tenkém sloupečku, mívají knot ploský a hodí se zvlášť na psací 

 stolky, proto šlovou také lampy studentské (Studierlampen) ; nádržka působí ovšem ne- 

 milý stín, ten však tuze nepřekáží, poněvadž padá jen k jedné straně, která se může na 

 psacím stolku ke zdi obrátit. 



Má-li taková lampa na vše strany stejné světlo vysílat, udělá se nádržka kruhová, 

 a v středu toho kruhu je pak trubka s knotem; knot může býti buď ploský aneb lépe 

 dutý. Lampy s nádržkou knihovou (Kranzlampen) a knotem dutým zhotovil nejdříve 

 Bordier-Marcet v Paříži roku 1809, a nazýval je lampy astrální (Astrallampen, viz obr. 

 5) ; lampa tato svítí ovšem na všecky strany stejně, ale stín kruhové nádržky padá také 



I 



