- 41 — 



odchází, nýbrž i že hrom do míst hromosvodem opatřených řidíeji bije, nežli lam 

 kde hromosvodu není. 



Konečně dlužno jen podotknouti, že je u nás viděti mnoho hromosvodů , jejichž 

 svodidlo velmi špatně zřízeno jest. Pak není divu, když hrom i v domech, takovým 

 nedokonalým hromosvodem opatřených, škodu spdsobí. 



Areonietr Beaumé-ův. 



Mimo areometry (nořidla neb husloměry — Senkwagen) vědecky zřízené, máme 

 i několik areomelrů triviálních. Areometry vědecké uríSují potažnou váhu (vlastně hu- 

 stotu) každé tekutiny bezprostředně, — areometry triviální jsou bud libovolně neb dle 

 jistého obyčeje na stupně rozděleny, a určují hustost tekutin pouze v těchto stupních. 

 Tyto triviální areometry nemají ovšem žádné ceny vědecké, ale kde se právě o přílišnou 

 důkladnost nejedná (jako se v mnohém odvětvi průmyslném stává), bývají velmi poho- 

 dlné. Takové areometry zhotovili k. př. Beck, Cartier, Tralles, Richter, Beaumé a jiní. 

 U nás, v Německu a Francouzích je areomelr Beaumé-ův nejvíce rozšířen. Beaumé 

 zřídil pro lepší pohodlí dva areometry, jeden pro tekutiny lehké (totiž lehčí než coda)^ 

 a jeden pro tekutiny lěiké (těžší než voda). 



Areometr pro tekutiny lehké obdržel takto. Ponořil trubici areometrovou do smí- 

 šeniny z 90 částek čisté vody a 10 částek soli kuchytiské; to místo, až ku kterému se 

 trubice potopila, poznamenal nulou (0). Na to dal trubici do čisté vody, a místo, kam 

 až voda sáhala, poznamenal cifrou 10. Prostor mezi O a 10 rozdělil na deset stejných 

 dílů, které stupnémi (Grade) nazval ; takové slupne (stejné délky) naznamenal také od 

 10 nahoru až k hořejšímu konci trubice, třeba až do 60. Po jakou cifru pak areomelr 

 v jisté tekutině padl, tolik stupiiů obnášela ta tekutina; rozumí se samo sebou, že má 

 tímto spůsobem každá tekutina tím více slupfiů, čím řidší (lehčí) jest. Takový areometr 

 se potřebuje nejvíce ke skoumání lihu a kořalky. Čistý (absolutní) alkohol by měl asi 

 46 stupííů dle Beaumé-a čili hustotu 0794; obyčejný líh prodejný mívá 32 až 36 stupfiii 

 dle Beaumé-a (t. j. hustota 0.864 až 0-844). V obchodu se prodává líh tak, že se určí 

 cena jednoho takového stupně; počet stupíiů se pak touto cenou násobftuje, a výsledek 

 podává cenu vědra lakového líhu. Počflá-li se k. př. stupeň líhu na 70 nových krejcarů, 

 a jistý líh by okazoval areometrem 35 stupňů, ledy stojí vědro takového líhu 

 "0X35 = 2450, t. j. 24 zl. 50 krejc. 



Kořalka k pití mívá jen 16, nanejvýš 18 stupňů dle Beaumé-a. 



Areometr pro tekutiny tiíké je jinak uspořádán. U toho se ponořila trubice 

 (v celku o něco těžší než u předešlého) nejprv do čisté vody; kam až voda sáhala, 

 tam bylo znamení nuly (0). Na to se dal nástroj do smíšeniny z 15 částek soli a 85 

 částek vody ; místo, až ku kterému zapadl, naznamenalo se cifrou 1 5. Ten prostor mezí 

 O a 15 se rozdělil na 15 stejných částek (stupňů), a pod 15 až dolů se naznamcnaly 

 stupně stejné délky třeba až do 72. Čím méně areometr tento do nějaké tekutiny za- 

 padne, tím více stupňů okazuje, tím hustáí jest ona tekutina. Takový areometr se po- 

 třebuje nejvíce ke skoumání kyselin a roztoků solných. 



Hnědá kyselina sirková (olium) mívá obyčejně 66 až 68 stupňů (I. j. hustotu 



