— 43 - 



Cognak se nyní i ise žitné kořalky paděiává, a sice pomocí silice cognakové; U 

 silice se dobývá z oleje přiboiidlóho (Fuselol) s mnohými přísadami, a prodává se 

 v Londýně, nyní i ve Frankfurte. Uá-li se do žitné koi-alky několik kapek lakové 

 silice, pak drobet li^ísloviny a páleného cukru (k spůsobcni hnědé barvy), puk je ke 

 cognakn ve všem podobna. 



(i) Rum. Tato lihovina se dělá nejvíce v Západní Indii, a povstává kysáním a pře- 

 |iuzováníiii cukrové státy. Dobrý runi jo ^yif\ke žlutý neb i nslinřdlý, ale při lom 

 průzraěný; má zvláštní chuf i zápach, a obsahuje as 50"/,, čistého lihu. Nejvíc rumu 

 se dělá v koloniích anglických, a rum z ostrova Jamaíky so má za nejlepší. — V An- 

 glicku se dělá špatnější druh rumu kysáním syrupu vodou rozředěného ; takový rum 

 mívá však chuť nakyslou aneb palCivou. 



Padělám' runai se v novější době velice zmáhá, a stává se rozličným spůsobem. 

 Obyčejně se do dobré a čisté žitné kořalky trochu dobrého jamaiského rumu přidá , a 

 ta směs pak výtahem z dubové kury obarví. — Jinak lze nepravý rum připravit, když 

 se dá k dobré žitné kořalce něco etheru máslového (Butteráther, — ten se nyní hojně pro- 

 dává). Nejlépe však, když se přidá k čisté žitné kořalce trošek étherti rumového (Rumáther). 



e) Arrak se podobá poněkud k rumu, je ale líbeznější. Dělá se ve Východní Indii 

 kysáním rýie, ku které se někdy ještě trochu ovocné šťávy a cukru přidá. Nejvzác- 

 nější druh arraku povstává kysáním šťávy z květu palmy kokosové. — Jindy se potře- 

 boval arrak hojně na dělání punče, nyní se v£ak místo něho rumu užívá. Nejlepší arrak 

 přichází z Batavic a Cejlonu. Někdy se také padělává, ale ne tak často jako rum. 



/') Třešňovka. (Kirscliwasser, Kirschgeist). Ta se dělá nejvíce ve Svýcařích 

 (v Basílejsku) a v Černém lese. Dobře zralé třesné (nejlépe malé černé) se ve vysoké 

 nádobě palicí rozmatou, tak aby se pecky noroztlonkly ; as šestý díl pecek se z nádoby 

 vybere , dobře roztluče a na vrchu po třešních rozmatených rozmaže. Tak se nechá 

 vše 12 až 15 dni kysat. Pak se počne destilovat, při čemž se kaše třešňová opatrně 

 míchá, aby se nepřipálila. První destilát je nečistý a pustí se pryč; tak se děje i ku 

 konci. Prostředni destilát je však jasný, bezbarvý a má zápach po hořkých mandlích, 

 což pochází od jader s peckami roztlučených; v léch jádrách je totiž částečka psotniny 

 CBlausuure), a proto také třešňovka na mnohé osoby silně působí. Tak vypravuje doktor 

 Ure, že by byl jednou v oudolí Chaniounském trochcm třešňovky skoro zahynul. 



g) Jako třešňovka, připravuje se v jiných krajinách ze sliv slivovice. Poněvadž 

 však slívy mnohem zdlouhavěji kyši nežli třešně, trvá kysání často po celou Eímu, a 

 teprv na jaře se destiluje. Nejvíce slivovice se dělá v 1'hřích, Slavonii a Charvatsku. 



h) Likéry a rosotky jsou takové kořalky, které přísadou cukru a silic sladké a 

 aromatické chuti nabyly. Dobré likéry bývají průzračné a pěkně barvené. Na žluto se 

 barví šafránem, na hnědo páleným cukrem, na červeno košenilou, fialově lakmusem, na 

 modro indychem, na zeleno směsi barvy modré a žluté. Na dělání likérů máme nesčí- 

 slných receptů, ikinohé likéry mají mimo příjemnou chuf i tu dobrou vlastnost, že skoro 

 jako léky oučinkují. 



Zvláštní druh hustých a cukrem nasycených likérů je maratchino, který se ve 

 Vlaších, v Terstu a Dalmácii hojně připravuje. Berou se k tomu Iřeřnč macedonské 

 (prunus mahaleb) zároveň i s listím, a když so rozmatou, přidá se k nim trochu medu, 

 s kterým pak kyší. Po skončeném kysání se destiluje, a destilát se nechá po celý 



