— 48 — 



Při drahé zkoDice se přidalo na každé 3 libry mooky IVj lota knchyiiské soli; 

 tenkráte se bochniky již nerozběbly; ale kůrka proto přece odpadla a vezpod byl ještě 

 tenký zákal. Chléb se mohl však jísti. 



Potřetí se přidaly na každé 3 libry dva loty soli; teokrále nebyla kůrka odpadlá, 

 ani vezpod jakéhosi zákalu; chléb byl kyprý a chutný. 



Zkoušky s moukou ze zrostlé pienice se dosavad ješté nepovedly. 



Sfil, která se k mouce přidává, musí být ve vodě rozpuštěna. 



Přísada soli může tedy mouku ze zrostlého žita tak napravit, že se jiné dobré 

 mouce ouplně vyrovná. Mimo to působí sůl v chlebě i jinak prospěšně ; chléb více slaný 

 je totiž iáiivnějSi než obyčejný; pak se zkusilo, že se na chlebě slaném plesnivina tak 

 snadno neusadí, ano že kolik měsíců bez poskvrny vydrží, kdežto chléb obyčejný často 

 již za několik dní plesnivL Konečně je chléb slaný vždycky bělejii, nežli kdyby se 

 byl z té samé mouky bez soli upekl. 



Sklenářtkt diamanty. 



Diamant mívá tvar osmistěnový, obyčejně s plochami vypouchlými. K řezání skla 

 se hodí jen roh přirozeného krystalu, a nikoliv ostří broušením spůsobené. Diaman- 

 tem broušeným se může sklo jen ikrábaí, ale ne řezal; má-li se tedy k. př. na skle 

 psáti, může se k tomu vzít péro diamantové, jehož špička broušením povstala. Má-li se 

 však sklo proříznout, to lze jen rohem přirozeného krystalu docíliti. — Škrábnutím 

 povstane na skle jen jako vyrytý žlábek, který je velmi mělký; řňnutim však sklo až 

 k jisté hloubí fas na V,oo palce) skutečně pukne, a na tom puklém míslé lze pak i tlu- 

 sté sklo snadno úplné přelomit. 



Wollaslon vyskoumal, že sklo jen tenkráte puká, když se řeže rohem tvrdého tě- 

 lesa hranatého s plochami vypouchlými; přirozené krystaly diamantové mívají obyčejně 

 plochy vypouchlé, a z 16 příčiny se k řezání skla dobře hodí. Proto však se povedlo 

 Woliastonovi, i rohem broušeného diamantu sklo řezati, když byly totiž plochy kolem 

 rohu tak broušeny, jak se obyčejné na krystalu přirozeném vyskytují. Ano i rubín a 

 safír takto broušený sklo dobře krájel, jen že nevydržel tak dlouho jako diamant. 

 Konečně dal Wollaston i pazourek (křesací kámen) na spůsob přirozeného krystalu 

 diamantového fs plochami vypouchlými) obrousiti, a ejhle i ten dobře krájel, jen že při 

 své nepatrné tvrdosti brzy otupél. 



Roh řezací (bud si již diamantový neb od jiného kamene) musí být vždycky dost 

 ostrý, a proto se vybírají pro sklenáře jen takové malé diamanty, které mají plochy 

 vypouchlé a zároveň roh ostrý. Při krájení se musí len roh v dobrém směru při mír- 

 ném tlaku přes sklo táhnout; jak se roh od svého směru jen dost málo odchýlí, již 

 neřeže. Je-li však dobře postaven , vniká do skla jako klín a působí malounké pu- 

 knutí po celé čáře. 



Scsiavil: Prof. Josef Balda. 



Tithcm Antonína Raina t Prate, iSi9. 



