nitých rozpuštěných lálek na sebe mohlo neméně dáli původ mnohým nám nyní záhadným 

 sloučeninám. 



Vychází z toho samo sebou, že pramoře, liteře větší díl země pokrývalo, chla- 

 zením par pořád se zvětšovalo a pořád více a více hmoty usazovalo, ale předce ještě 

 tak vysokou teplotu mělo, že ani rostlině ani zvířeti za obydlí sloužiti nemohlo. Z tě 

 doby pocházejí snad mohutné vrstvy praJiomich břidlic, které na nevrstevnaté první 

 kůře zemské spočívají a ani stopu skamenélých tvorů neobsahují, ačkoliv často k břidli- 

 cím později utvořeným se podobají. 



Dobou touto počalo také rušení pevniny vodou a vzduchem. Můžeme si před- 

 staviti, že nad hladinu pramoře již jednotlivé ostrovy prahor, povstalé prvním svraštěním 

 stahující se země, vynikaly. Hmota jejich vlnobitím rozdrobena podala pak látku k prvním 

 pískovcovým vrstvám. Když pak dalším ochlazemm i rozdíl počasí na zemi jeviti se počal, 

 a moře a ostrovy již vyvinutí rostlin a zvířat připouštěly, usadily se zponenáhla útvary, 

 naznačené pohřbenými zbytky ústrojenců, v nichž v úplném souhlasu s vytknutou theorií 

 spatřujeme zponenáhlý postup od tvorů, po celé zemi stejně rozšířených a tedy po celč 

 zemi pod stejnými výminkami žijících, ke tvorům, dle zeměpisného rozdělení rozličných 

 a tedy od počasí a okolností místních závislých. 



Zároveň s tímto vyvinutím útvarů pokračovalo však tuhnutí a následkem toho 

 i stahování a svrašfováni země. Svrašfováním tímto vyvinovaly se pořád větší a větší 

 nerovnosti na povrchu zemském, na jednom místě vystupovala skrčojicí se kůra zemská 

 do znamenité výšky, na jiném místě snižovala se nutně do znamenitých hloubek, moře 

 nahromaďujicí se v nejnižších místech nabývalo vždy větší hloubky, ale zároveň i menši 

 rozsáhlosti ; neb v té míře, v jaké přibývalo moři hloubky, zvětšovaly se také pevniny. 

 Hory na povrchu zemském jsou tedy jen jako vrásky stárnoucí její tváře. 

 Že to není pouhý neodůvodněný domysl, dosvědčuje takřka nevývratně uložení vrstev 

 rozličných útvarů. Není pochybnosti, že všechny útvary od prvohorních až do posled- 

 ního třelihorního z vody usazeny byly ; nebof povaha jejich hornin, přede vším pak 

 skamenělé zbytky mušlí, hlemejždů, ryb atd. nepřipouštějí jiného výkladu. Vrstvy z vody 

 usazené musí míti původně následkem tíže polohu aspoň skoro vodorovnou. Nic ale 

 není obecnějšího, nežli spatřili takové vTSh^ pod úklonem příkrým, ba často v postavě 

 kolmé. Kdo jen jednou si všimnul vrstev břidličných a vápenných, které po obou stra- 

 nách Vltavy mezi Prahou a Chuchlemi stráně údolí skládají a je pod úhlem 40 — 50*, 

 ba i v kolmé postavě uložené spatřil anebo přepodivné okliky černého vápence u Chuchli 

 pozoroval, přijde bezděky k úsudku, že vrstvy tyto v lom uložení vytvořeny býti ne- 

 mohly. Podobné příklady nalézají se po celých Čechách, po celé Evropě, ve všech 

 dílech světa. Jestli tedy vrstvy nakloněné v té postavě usaditi se nemohly, musily 

 nějakou příčinou nakloněny, částečné vyzdviženy a částečně probořeny býti. Z uložení 

 vrstev můžeme nejenom to poznati, nýbrž i více, totiž dobu, kdy se vyzdviženi stalo. 

 K poznání tomu jest jenom potřebí, znáti jednotlivé útvary a posloupnost jejich vyvi- 

 nutí. Poznamenáme-li všechny útvary, povstalé od prvního sraženi moře až k době 

 nynější, písmeny A, B, C, D atd., rozeznávajíce dle hornin a skamenélin každý úlvař 

 od druhého, představují nám tyto jednotlivé útvary řado jednotlivých dob, z nichž 

 ovšem při žádné ani trvání ani absolutní stáří její udati nelze, jejichž poměrné aláři ale 

 dle lurčilé posloupnosti zevrubně ustanoviti se dá. Neb patrně jest útvar A co nej- 

 zpodnější také starší nežli útvar B, ten zase starší nežli útvar C atd. 



