16 



v Hessích a jinde vyvalily. Tímtéž svrašlěním vyzdvižena byla Jura a hory Sa- 

 vojské, kde novější Iřetihorní pískovec v údolích uložen jesl, pak část alpských hor 

 mezi Montblankem a Monte Visem, část Itálie a Řecka, zvláště ostrovy Sardinie a Kor- 

 řika, kdežto všude u paty hor střední Iřetihorní vrstvy vodorovné uloženy jsou. V celku 

 povstalo tím ale jen malé zvýšeni půdy evropské, větší část se zase pod vodu ponořila, 

 jmenovitě ona část, kde novější tietihorní vrstvy (molassa), u paty těchto hor vodorovně 

 usazené, leží. Velký díl severní části střední Evropy, Švýcarsko, díl Itálie ponořeny 

 byly pod vodu. Na některých místech, jako u Londýna, Paříže a Bordeaux byly starší 

 třetihorní vrstvy nad hladinu vodní vyzdviženy. 



Po usazení Iřetihorních pískových vrstev molassy v Alpách a severní Evropě vy- 

 zdvižena byla 



16. Sousíam hor Taterskýcli, ostrova Wight, Rilo Daghu a Haemusu, jejichž směr 

 jde od západu k východu 4*50', au jejichž paly novější třetihorní vrstvy Uher vyzdviženy 

 jsou. V Turecku sem náleží Rilo Dagh a Haeraus, v Řecku rozsedliny achajské, jimiž 

 tietihorní slepence až do výšky 5400' vyzdviženy byly, kdežto u paly jejich podapeninské 

 vrstvy vodorovně leží. Na dalmafském pobřeží náležejí sem ostrovy Mlit, Krčola, Hvar 

 (Lesina) a Vis (Lissa), v Středomoří ostrovy Elba a Monie Christo. V Alpách Rakouského 

 mocnářství vyzdvihla se prahorni osa mezi Brennerem a Štýrským Hradcem, mohutný Velký 

 Zvon a Gross-Venediger povstaly v té době, taktéž v údolí Dravý mezi Bělákem a Ma- 

 riborem, údolí Bystncké mezi Brunneky a Lienzem, hořejší údolí Adiže mezi Glurnsem 

 a Meranem, hořejší údolí Salzy v Solnohradsku, díl Veltlínu, údolí Aostské atd. Taktéž 

 dolomity v ťidolí Fassa v Tyrolsku, u Tagiiamenta a severně za Innsbrukem byly v té 

 době zdviženy. Také díl jurského pohoří u Lomontu, u Ženevského jezera a v sever- 

 ních Švýcařích, část hor Pyrenejských, ostrov Wight, část severních Němec, Pruska 

 a Polska, a ono nadmutí půdy ruské Cvysočiny Volchonské), které sice není značné, ale 

 předce rozhraní vodstva činí, povstalo v té době, totiž před usazením zpodních vrstev 

 •svrchního Iřetihornílu) útvaru. Svraštěním tím počala rada oněch ohromných převratů, 

 jejichž poslední výsledek bylo vytvořen: Alp. U paty hor tehdejších usazovalo se dílem 

 na dně mořském, dílem v jezerech a močálech sladkovodnich, v nichž pohřbeno rostlin- 

 stvo hnědouhelné, k nynějšímu již podobné, pásmo zpodních vrstev hořejšího útvaru 

 třetihorního. Vyzdvižením novým povstala po té době 



i7. Souslai-a Sancerruisu ve Francii a Erymanlha v Řecku ve směru od severo- 

 východu k jihozápadu 26", zrovna po usazení sladkovodního vápence u Paříže a snad 

 po usazení hnědouhelných vrstev českých , z nichž čedičové hory v tomtéž směru 

 z ohromné skuliny byly vytlačeny. Čechy, kde hlavní horopisné obrysy již ustáleny 

 byly a údolí řek vyryta, byly tím vyzdvižením na severní straně mohutnou hrází opa- 

 třeny, před niž se vodstvo Labe a Vltavy v rozsáhlém jezeru rozlilo a nánosy a va- 

 louny daleko rozneslo. Teprva později byla nesmírným tlakem vody tato hráz mezi 

 Litoměřicemi a Děčínem prolomena a nynější podoba Čech dokonána. 



V krajinách, kde nyní Alpy do nebelyčné výšky se vyzdvihují, byly mezi tím do- 

 savad méně patrné hory, u jejichž paly ze širokého zálivu mořského novější třetihorní 

 pískové vrstvy (molassa) se srážely. Alpy nepovstaly však jediným svraštěním čili vy- 

 zdvižením půdy zemské, nýbrž několika soustavami svraštění, kteréž jsme dílem již 

 dříve uvedli. NeJN^šší Alpy, obstupující Montblank, Monte Rosa a Finsteraarhorn, po- 

 fstaly křížením dvou novějších soustav, které se pod úhlem 45—50" sečí. Následkem 



