24 



položí se na břicho, zavře oči a odevzdá se svému osudu, klouzajíc se pomalu dolů, až do 

 propasti spadne nebo o pařez nějaký se zadrží, u něhož pokojně pomoc pastýřů očekává. 



Velmi vyvinuta jest u alpského dobytka ona ctižádost, která se zakládá na právu 

 pěstném. Přední kráva, která velký zvonec nese, jest nejenom nejkrásnější, nýbrž také 

 nejsilnější v celém stádu a kráčí při každém pochodu na prvním místě, anaf žádná jiná 

 kráva se neopováží ji předběhnouti. Po ní následují ostatní silnější krávy, takřka 

 bonorace stáda, a pak teprva ostatní krávy. Přidá-li pastýř novou krávu ke stádu, musí 

 si lato své místo leprva vybojovati , při čemž se bojující někdy zle poraní. Přední 

 kráva, v plném vědomí své přednosti, vede pasoucí stádo a kráčí napřed k chýši, 

 a často bylo již pozorováno, že po ztrátě svého důstojenství, byl-li ji odejmut zvonec, 

 hluboce truchlila, ano i onemocněla. 



Jakkoliv stádo k pastýři svému lne a každá kráva na jméno, jímž se volá, p»- 

 slouchá, vyskytnou se předce v každém letě doby strašlivé, v nichž všechen pořádek 

 se přeruší a divoká vřava nastane. Jsou to hodiny noční bouřky, která ve vysok'ch 

 horách s úžasnou silou burácí. Ještě leží stádo okolo chýše a pastýři dřímají, U)n- 

 dáni denním vedrem a lopocením. Tu se rozplamení daleký obzor, a blízké snělové 

 stráně stojí na minuty jako žhoucí lávou polité. Černěji zavěsí se těžká mračn; na 

 temena hor, a od západu přižene se divoká směs žlutavých oblaků, z nichž blesk" vy- 

 stehují. V daleké hloubce spočívá černá země v smrtelném tichu. Krávy se ppbudí 

 a slanou se nepokojnými, teplé větry smetají sníh mezi čeřeny skalními a šustí v aerech 

 rhododendrů a nízké kleče. Vody ledovce oživnou, ve vzdálí rachotí temné iřmění, 

 hořejší větry bojují, vždy živěji a ohnivěji vyšlehují plameny nad nejvyššími .emeny. 

 Krávy vstanou a shromáždí se ; hlubokým bučením dá přední kráva znamení a všechny 

 spěchají blíže k chýši. 



Ještě spočívá nad vysočinou těsné vedro; jednotlivé těžké krůpěje padfí kosmo 

 na střechu chýše, pod níž pastýři pokojné ještě chrápají. Tu vyšlehne z ejbližšího 

 světlého oblaku jako ohnivý had sírožlutý blesk, štípaje jako jed v očích, siiý dělový 

 výbuch následuje v zápětí, oblaka rozplamení se dokola , rána za ranou se slída , trámy 

 chýše praskají a ledovci se třesou, v jasných pruzích pak šumí husté kjpobití nad 

 pastvinou. Úzkostně zařve nyní ustrašené stádo a s vyzdviženými ohony í zavřenýma 

 očima rozběhne se dle směru bouřky. Nyní vyskočí polonazí pastýři, s obrác^ými dížkami 

 na hlavách, mezi zplašené stádo, volajíce a matku boží o pomoc prosíce. /Ale zděsily 

 dobytek neslyší a nevidí ničeho více. S příšerným bučením, polostenavý^ polořvavým, 

 pádí zrovna ku předu. Tof jest doba úžasu a neštěstí. Pastýři nevědí / rady; brzo 

 černá noc, brzo oslepující plamen ; krupobití bubnuje do dížky a štípe níé páže a nohy 

 ostrými šlehy, kdežto všecky živly v divokém zápasu se nalézají. 



Konečně jest díl stáda schytán ; větry zahnaly nebezpečné obla^ za hory, po 

 krupobití následuje hustý déš(; krávy stojí až po kolena v blátě, vPdových kusech 

 a vodě okolo chýše, a od skály ke skále odráží se zvuk vzdalujícího f hřmění ; avšak 

 jedna nebo dvě z nejkrásnějších krav leží rozstříštěny dole v propasti, ffíepřijde-li bouře 

 tak náhle, pospíchají si pastýři, aby stádo shromáždili. S vyboulenýmiočima a s visutou 

 hlavou stojí třesoucí se dobytek pohromadě; pastýři jej obcházejí,4onilouvají, chválí 

 a lichotí, a nyní nechf se blýská a hřmí, krupobití nechf sebe litěí na stádo naráží, 

 ani jedna kráva nehne se z místa. Zdá se, jakoby ubohá, dobromysB zvířata v ochraně 

 pastýřů úplně důvěřovala, jen když hlasy jejich slyší. 



