34 



ilusičnalých látek dosiiilíl, miisil by se náramným OMiožstyin^ škrobu sjtoro. ut^usi^i. Veliké 

 množství škrobu v bramborecli překáží v trávení, kyslík vzduchu, nemůže všecky tyto 

 látky bczdusiěné promoci, a proto se k jejich okysličení a vydýchání i něco kysjíka 

 z dusičnalých částek těla spotřebuje. Tím krev jeji zvolna tělem probíhá, svaly dostá- 

 vají málo vlákniny a mozek málo mastnoty kostičnaté ; proto i veškeré oudy slábnou a duch 

 brzy zakrní. Příklady vidíme v Irsku a v krajinách našich hor, zvlášf ale v horách 

 Krušných, kde se větší část obyvatelů pouze brambory živí. V Irsku jsou holé bram- 

 bory u Vs obyvatelstva jedinou potravou, a šťasten, komu se dostalo jednou za čas 

 sledě co potravy posilující ; je-Ii ale rodina veliká, tu nestačí sled pro všecky, a proto 

 se uváže na nit ke stropu nad stolem, a každý si otře na něm svůj brambor, aby 

 alespoň drobet po sledi chutnal : nikdy není ale rodina v stavu, ani tohoto jediného 

 sledě si koupili, a tu okazuje každý bramborem oloupaným na lo místo, kde někdy sled 

 vyšíval a hledí se sám laklo ošiditi ; tomu říkají v Irsku „polatoes and point* (bram- 

 bory s okazováním). V našich horách Krušných lo není mnohem lépe; u mnohých 

 rodin jest mísa bramborů jedinou potravou po celý rok, a šťasten, kdo je nejí stále 

 jen s „mundúrem," nýbrž může si k nim popřáti kousek másla neb sádla ; ale bram- 

 bory maštěnó jsou ještě horší pro výživu, nežli bez másla, poněvadž jest máslo i sádlo 

 látka bezdusičná, a látek bezdusičných mají brambory beztoho nazbyt. 



Proto nacházíme v Irsku, v horách Krušných a všude, kde bramíiořy jyďinoii 

 potravu tvoří, lidi slabé, brzy stárnoucí, kteří nikdy vysokého věku nedosáhnou. FÍróií 

 neopustí obyvatel hor Krušných svou neúrodnou krajinu? Příčina toho nevězí jén 

 v lásce k domovu, neb hlad jest mocnější nežli tato láska — ale jemu schází odváž- 

 livosti a síly duševní, a proto vězí stále v traplivé bídě, a nikterak se nesnaží, vyrvati 

 se ukrutným poutám jejím- 



Brambory pocházejí ze studenějších krajin jižní Ameriky, á patří k malému počtu 

 rostlin, které Amerika Evropě poskytla. Po přineseni bramborů do Evropy nadělalo se 

 mnoho hluku, že jest vynalezen nový „chléb" pro chudé, a jakkoliv se již v předešlém 

 století několik rozumných hlasů proti bramborům co výhradné potravě ozvalo, platily 

 předce dlouho brambory za výbornou potravu pro chudý lid. Ano i v našich dobách 

 se omyl tento ještě udržel, tak že se mnozí domnívají, že nemůže chudému nic jiného 

 scházeti, nežli brambory. 



Brambory pomohly mnohým krajinám evropským nejednou od smrti hladu. Za 

 to ale spůsobily u těch, kteří se jimi výhradně živí, smutné následky a mnohoii nemoc 

 (k. p. krtice), tak že se jimi pokazilo v mnohých krajinách jádro rázu lidského. Bram- 

 bory spůsobily v Evropě také náramné rozmnožení chudoby a nouze, a vzdělané člově- 

 čenstvo evropské stojí nad ní nyní jako onen čarodějnický učedník , který uměl zlé 

 duchy přivolat, ale zapomněl slovo, kterým by je zahnal. 



Mnohý lituje, že se veliké množství bramborů — tohoto chleba chudých — na 

 pálení kořalky spotřebuje, a že se tím chudému chléb ubírá. Kořalka není ale největší 

 neštěstí které brambory člověčenstvu přinesly. Ovšem vedlo nadužívání kořalky mno- 

 hého v úplnou zkázu, ale nadužívání jest při každé věci škodlivé. Proč se nehubuje na 

 víno které má předce podobný oučinek jako kořalka ? Pro člověka zletilého, a o špatné 

 potravě těžce pracujícího jest mirné pití kořalky pravým dobrodiním, což později v po- 

 jednání o kořalce dokážeme. 



Proto ale nejsou brambory co potrava k zavrženi; kdo mnoho potravy dusičnaté' 



