3d 



praviti dá ; neb mnohé tříslovíny mají tu vlaslnost, že na vzduchu zčernají, a čaj černý 

 dělá se pravé tak, že se lislí před pražením i před sušením po nějaký čas na vzduchu 

 leželi nechá. Účinky tříslovíny v těle nejsou posaváde ještě úplně známé. 



Silice, thein a tříslovina nacházejí se v každém nálevu čajovém; mimo to má ale 

 listí čajové ještě mnoho lepu (ve 100 librách až 25 liber), který se ale horkou vodou 

 z listí nevytáhne, a tedy s listím spařeným vyhodí. Na pomoří jihoamerickém jest ten 

 obyčej, že se spařené listí čajové na stříbrném talíři v společnosti rozdává a takto po- 

 žívá; tím se veškeré látky čaje úplně spotřebují. U nás radili mnozí, aby se do vody 

 k spaření čaje uchystané dal štipec sody, poněvadž voda taková pak předce něco lepu 

 z listí vytáhne a čaj výživnějším činí. 



Mimo čaj čínský potřebuje se ještě mnoho druhů čaje k podobnému oučelu, mezi 

 nimiž jest nejdůležitější ma!é v jižní Americe. Strom, z kterého malé pochází, roste jen 

 divoce v lesích, a listi jeho nazývá se lam Yerba (to jest herba = rostlina); jméno 

 „mate" obdržel čaj ten od nádoby, z které se pije. 



Ostatně se i listí kávové a mnohých jiných rostlin podobně potřebuje, a jest ta 

 věc podivu hodná, že si člověk v rozličných končinách země pouhým přirozeným pudem 

 právě lislí z takových rostlin k spařeni vyvolil, které se lučebně z podobných látek 

 skládají a tedy i podobné oučinky míti musí. 



U Evropě se spotřebuje nejvíce čaje v Ruších, v HoUandsku a v Angličanech; 

 ve Španělích a ve Vlaších se pije více čokolády, a ve Francouzích, v Němcích, ve Švéd- 

 sku a Turecku nejvíce kávy. 



Pití kávy bylo v Abyssinii od pradávných časů v obyčeji, lak že se neví, od koho 

 by tento nápad pocházel. V devátém století potřebovala se již káva v Persii a v pat- 

 náctém v Arábii; v -polovici šestnáclého století přišla konečně do Cařihradu, kde u 

 knězi mohamedánských na veliký odpor vrazila. Někteří z nich pravili, že bude obličej 

 těch, kteří kávu pijí, v soudný den lak černý, jako usazenina z kávy ; ženy turecké si 

 ale nejspíše myslily, že dle koránu beztoho do nebe nepřijdou, a nedaly se lim od- 

 strašiti. Roku 1554 doléhalo vyšší duchovenstvo na sultána, aby ve své zemi kávu píli 

 nedovolil. Sullan hleděl všem stranám vyhověti, a uložil kavárnám veliké clo; tím upo- 

 kojil kněze i kavárníky, a rozmnožil své příjmy. Z Cařihradu rozšířila se káva rychle 

 po ostatní Evropě. 



Káva rozeznává se od čaje již tím, že nepovstává spařením listí, nýbrž pražených 

 a rozemletých zrnek. Účinky kávy jsou účinkům čaje podobny ; káva rozveseluje, za- 

 hání spaní a poněkud i hlad, poskytuje zemdlenému nové síly a spůsobuje vůbec pocit 

 pohodlnosti a pokoje. Tyto účinky pocházejí hlavně od tří látek, které se (mimo jiné) 

 v kávě nacházejí. Jest to zase silice, iřislovina a thein, který se ale u kávy kafeinem nazývá. 



V čerstvých zrnkách kávových se žádná silice býti nezdá, a teprv pražením zrnek 

 se vyvinuje. Vůbec má ale káva mnohem méně této silice nežli čaj , tak že se jí ve 

 100 librách pražené kávy zřídka více nežli '/^ kvintle nachází; a předoe závisí od tohoto 

 malounkého podílu celé aroma a tudy i obyčejná cena kávy. Kdyby se mohla silice 

 laková koupili a s kávou smíchali, daly by se nejsprostější druhy kávy v nejlepší pro- 

 měnil; dle nynější ceny dobré kávy by přišel lot takové silice na 500 zl. stříbra. Jest 

 to zvláštní výjev, že se i v dlouho ležících zrnkách sebe sprostší kávy časem něco 



