43 



nich) až '\o cukru obsahuji. K některým vínům (jako k Šampaňskému) přidává se 

 proto nřco cukru. ' 1 



Vina méné cukru mající mívají za to více .silice voňavé (Oenalhiíther) ; tato silice 

 |iovstává ve vínč Icprv kysáním, dá se z vína pro sebe vyloučili, a jevi tak silný zá- 

 |iitch vinný, že až opiji Ve vině starém nacházivá se obyčejně více lakové silice nežli 

 \ mladém; jakkoliv se pak ve mnohých druzích vína jen velmi málo léto silice nalézá, 

 pi^edce žádnému neschází; jen ve vinC jablkovém ji není, a proto jesl tato silice voňavá 

 zvláštní vlastností \ína z révy. Mimo tuto všeobecnou silici nachází se v každém druhu 

 vína ješlé všelijaká jiná silice, která pak zvláštní zápach (Bouquet) každého vína tvoři. 



Ze šfávy palmové dřlá se víno palmové éili loddi/ (Palmwein) ; víno z datli na- 

 zývá se lagmú a Muhamedáni arabští opíjejí se jím, říkajíce, že zapověděl prorok jen 

 vino, nikoliv ale lagmi. 



Když se nápoje lihové překapuji, vychází z nich skoro veškeren líh , který se 

 v nádobách chladných siiolu s vodou opřt co tekutina srazí. Tato sraženina má v kaž- 

 dém případu jinou přichuf a ledy i rozličná jména, Z vina dobyta slově koňak, z cukru 

 tekutého rum, z piva whisk-ij. ze žita neb z bramborťí ale kořalka. 



Veškeré druhy těchto přepalovaných lihovin nejsou nic jiného nežli lih, vodou 

 poněkud rozředěný a spojený s přemalým množstvím těkavého oleje, jehož působeni na 

 tělo není ješlě proskoumáno. Lihoviny tyto nemají tedy ovšem takové síly vyživovací 

 jako pivo, pouě^adž nemají v sobe pražádných látek pevných; nicméně má lihovina 

 v těle asi takový účinek vyživující, jako sádlo neb cukr, poněvadž se lih s kyslíkem 

 vzduchu též v páru vodní a kyselinu uhličitou proměniti může ; a proto tvoři kus masa 

 s mírkou kořalky as takovou směs, jakou v našem chlebě nalézáme. 



Mimo to jest ale dokázáno, že lihoviny právě jako čaj a káva opoti-ebeni látek 

 tělesných zmenšují, a proto lze říci, že jistá část potravy s mírkou kořalky tělo déle 

 při síle udrží nežli bez kořalky, a tudy přispívají lihoviny mírně požívané k uspoření 

 potravy. Zvláště pro lidi zletilé jsou lihoviny v mírném množství věcí dobrou; žaludek 

 jejich bývá již slabší a nemůže tolik potravy zažiti (byt ji i měl), co by ji bylo k obno- 

 vení opotřebovaných čáslek těla potiebí; lihovina ale toto opotřebeni zmenšuje a tudy 

 tento nedostatek vyrovná. Proto jmenuji básníci víno mlékem starců, poněvadž v mírné míře 

 lidem starým v skutku život prodlužuje. Zletilý člověk chudý nemá ale vina, a obrací 

 se tedy k nápoji lacinějšímu — ke kořalce: často musi ještě ve svém stáří těžce pra- 

 covati, a tělo jeho hubí se dvojím spůsobem, totiž špatným trávením a těžkou prací, 

 protož — přejme mu té trošky kořalky ! O piti přílišném zde nemluvíme, to snižuje 

 člověka pod zvíře a nedá se ospravedlniti. 



O zeměpisném rozdělení rozličných druhů potravy lidské promluvíme někdy jindy. 



O Škrobu. 



Od Julia Saxa. 



Bílá tato látka , která se v kuchyni a při rozličných živnostech potřebuje , jest 

 každému známa: v obchodu rozeznávají se dva druhy její, totiž škrob zemčat a škrob 

 pšeničný. Z vědeckého stanoviště náleží sem ještě celá řada jiných látek , které pro 

 STOU podobnost ke škrobu obecnému totéž jméno miti musí, ačkoli v obchodu rozmani- 

 tou podobu a všelijaké názvy máji. Tak nazvaný Arrow-root co lék užívaný jest pouhý 



