lin (Genera plantarum) s doplňkem k nim (Corollarium generum) a rozvinutím své sou- 

 stavy pohlavní (Methodus sexualis), Flora laponská (Flora lapponica'). Zahrada Clif- 

 fordova (Horlus Clilfortianus}, Kritika botanická (Critica bolanicá), Stromovka CliCFordova 

 (Viridarium Cli/forlianum). 



Již svrchu připomenuto, jak neurčitá a libovolná byla dosavad utvořená pokolení, 

 ledva že od Tourneforta vfitší jistota a jasnost do nich uvedena byla. Avšak veskrze 

 provedená, ostře od sebe obmezená a co nejhlavnějšího, na svrchovaném , pevné osvě- 

 doniěném a přírodou odůvodněném zákonu utvořená pokolení vystavil teprve Linnaeus, 

 když byl v Základech botaniky vyslovil určitě známky , dle jakých různá pokolení po- 

 jmouti a obmeziti možná, jelikož jen od počtu, tvaru, poměru a položení všechněch plo- 

 distvých částek záviseti mají. Linnaeus byl do těch dob téměř 8000 rostlin samostatně, 

 probádal a 935 pokolení vystavil ; jak obšírná , namáhavá to skoumání ! Pokolení tato, 

 jimiž najednou zákonitá, vědecká určitost do botaniky vstoupila, vyhnavši celé hejno ne- 

 pravých a zmatku přimnožujících pokolení, zůstanou stále platným dílem ducha jeho; 

 mohouf časem rozmnožena, anobrž některá i rozložena býti, ale nikdy převrácena, tyt 

 ostatně jakýkoliv systém nad nimi vzdělán byl. Již téhož roku Linnaeus sám dodavek 

 k nim vydal, obsahující 60 nových pokolení. S novými pokoleními nová Jména určena 

 býti musila, množství starých jmen barbarského zvuku bylo opominulo. Linnaeus nadál 

 se silného odporu, pročež musil se obrnit důvody a okázati chatrnost jmen předešlých; 

 tak povstala Critica botanica. 



Provedením Linnaeova systému pohlavního a pokolení jeho s ohledem na druhy 

 byla Flora laponská, v kterémž spisu též zajímavé pozorováni o vlastnostech země 

 a jejích obyvatelův vetkány jsou, a Zahrada Cliffordova, klassické dílo se vším možným 

 nákladem od CliCTorda vydané. 



Těmito díly byla posavadni botanika v základech svých znova vědeckým, jasným 

 a rozhledným spůsobem reorganisována. Namísto nemotorných, sáhodlouhých pojmeno- 

 vání nastoupilo určité jednoduché názvosloví, o němž Rousseau trefně se takto vyjádřil : 

 „V denním upotřebení botanického umění dává se teprva cítiti celá výhodnost nové této 

 mluvy, tak pohodlné a potřebné botanikům, jako jest algebra malhematikům." Důkladné 

 a ostré zpytování zevnějších tvarův, nejpředněji ve květu a plodu všech známých rostlin, 

 na míslě jednotlivých, neúplných pozorování roznítilo nového ducha vědeckého v přírodo- 

 pisu. Požadavkem jeho byla největší jednoduchost, kteráž, podle hesla Boerhaavova, 

 jest pečetí pravdy. 



Linnaeus byl ale také ku konci roku ohromnou činností svou tak vymořen 

 a schvácen, že mu povětří hollandské dále svědčiti nechtělo, i zatoužil po domovu, ač- 

 koliv u Clifforda pohodlného anobrž i nádherného živobytí požíval, a také Boerhaava 

 v Leydenu přednášeti slýchával. Domlouvání a sliby CliíTordovy nemohly přemoci jeho 

 úmysl k návratu do vlasti ; i rozloučil se s ním. Dříve ale mínil Paříž mimoletem na- 

 vštíviti pro botanické síly, které tam se nacházely. Jeda skrze Lcyden zastavil se u prof- 

 Royena, tento, překvapen náhlým jeho odjezdem, snažně naň doléhal, aby zůstal a po- 

 mohl mu zahradu pořádati dle vlastní soustjvy své, čímž by zásady jeho větší slávy 

 a rozšířenosti nabyly. Zahrada byla před nedávném dle Boerhaavovy methody zařízena, 

 Boerhaave byl Royenovi pomohl k professuře a v domě svém přátelského pohostinství 

 mu poskytnul; leč nyní zanevřel Royen na svého příznivce, poněvadž ž.idav dceru 

 jeho za manželku oslyřán byl. Linnaetts osvědčil tu krásným činem šlechetnost svého 



