84 



PracovcUel, Pří každém stroji můžeme obyčejně rozeznávati tři hlavní části ; první hlavní 

 část slouží k příjímání síly a slově za tou příčinou přijímatel čili vnímáte], fr. ré- 

 cepteur, něm. díe Kraft-, Umtriebsmaschine ; druhá část slouží k bezprostřednému 

 vykonávám práce čili pracování a nazývá se proto pracovatelem, též vykonavate- 

 lem, fr. opérateur, něm. die Arbeits-, Last-, Ausiibungsmaschine ; třetí část slouží 

 k spojení obou, podávajíc pohyb přijímatele pracofateli, a jmenuje se spojovatelem, 

 fr. coramunicateur, něm. die Verbindungs-, Zwischenmascbine, das Zwischengesehírr, 

 gangbares Zeug. V puchérně n. př. jest vodní kolo přijímatelem, stoupy jsou pra- 

 covatelem a kola zubatá mezi oběma spojovatelem. V. slmin. véd. názv. 



Přijímatel. V. pracovatel. 



■Eozsedlma., rozpuklina ve skále ; fr. fente, fissure, félure, die Kluft, Schluchte, Schluft. 

 Tcllurové rudy vtroušené v rozsedlinách porfyru. Žáhl. zemézn. 



Stránka, sirou napuštěná nit, používaná při stříleni skály ; rus. sěrjanka ; fr. niěche, něm. 

 das Schwefelmannchen, Schwefelmánnel, der Schwedel. Slov. rus. jaz. vyd. od 

 akad, — Gorn. žurn. Obyčejně mantlSc. 



Spojovatel. V. pracovatel. 



Stojatý milíř, milíř, v kterémž uhelné dříví stojmo složeno ; fr. meule č. fourneau á bois 

 debout, něm. der stehende Meiler. Zbir. 



Svine, podlouhlá, podobu rovnoběžnostěnu mající hromada ležmo složeného dříví k zuhlení, 

 8lc. svifia ; fr. tas, něm. der Haufen, das Werk, liegende Werk, der liegende 

 Meiler. Na Slovensku. Zuhlení, zuhlování ve sviních, Haufenverkohlung, Werkver- 

 kohlung, Verkohlung ín liegenden Werken, in liegenden Meilern. 

 Vnímatel. V. pracovatel. 



Výchoz, místo zjevení se ložistě na povrchu země i též část ložiítě na den vycházející ; 

 fr. affleurement, chef, téte, něm. der Ausbíss, das Ausbeissen, Ausstreíchen, das 

 Ausgehende. Příbr. — Padá nám mnoho drobného (uhlí), neboť děláme po výcho- 

 zech. Plzeň. 

 Vykonavatel V. pracovatel. 



Zabiti, bitím ztupiti, opotřebovati, n. př, želízko, nebozez; fr. user, něm. abnieseln, ver- 

 schlagen. Příbr. 



Západ, úklon ložistě, vrstvy atd. v hlubinu ; fr. ínclinaison, pondag, něm. das Fallen, Ein- 



schiessen, Einfallen, Verflacheu. Plzeň. — Amerl. Horn. — Zákl. zeméz. 

 Zasaditi, jalovou horninou založiti, pol. zasadzič, fr. remblayer, něm. versetzen '). Ve, Ze 

 fudrnosti perky zasazuje, naň žaloval. Kořín. V dolích, šachtách, vortích, štolách 

 nemají žádných míst, by pak od kverkův s vědomím ouředníkův spuštěny byly, 

 perky neb šlamy zasazovati. Ř. Pud. Ale kdyby na cupusích bylo a uznali by kverci 

 nějaké místo k těžení nehodné a že by pro umenšeni koštu mohlo zasazeno býti. Ib. 

 Žabka, pánvička, v kteréž se čep válce, hašple čili vratidla otáčí ; fr. crapaudine, das Pfad- 



eisen, Pfuhleisen, Pfodeisen, Pfiihleisen, Pudeisen. Příbr. 

 Žebřík, dolový žebřík; fr. échelle, něm. die Fahrt. Adam z Velesl. Obyčejně Fart. 



Kamenná aul v Rakouském mocnářství. 



Mezi všemi říšemi v Evrapě jest Rakouská říše nejbohatší na kamennou sůl. Ložistě 

 její nalézají se ve dvou útvarech, v triasovém v Alpách a v třetihornira v Karpatech. 



Útvar triasový skládá mohutné pásmo po obou stranách Alp, ale jenom na severní 



') U Bohia chybné: mít Bergscliutt vertclifttten. 



