85 



straní objevuje se kamenná sůl , a sice ve vrstvách tak nazvaných Werfenských. Ložistě 

 lato tvoři rozsáhlé nepravidelné spousty, které blíže k povrchu do větši nebo menši hloubky 

 vylouhovány jsou, hlouběji se rozšiřuji a do neznámých hlubin se prostírají. 



Solné hory (das Ilaselgebirge) skládají se hlavně z jílu, soli a sádry. Jíl převládá, 

 jest barvy temnošedé nebo modravé a bud celý soh a sádrou proniknut , bud solnými 

 žilami prošlehán. Sůl jest obyčejně zrnitá, řidčeji vláknitá, obyčejně šedá, někdy také 

 červená neb zelená, ba i modrá a fialová. Co přiměsky vyskyti^jí se v slaném jílu hořká 

 sůl, Glauberova sůl, Anhydrit a Polyhalit. 



Hory samy nejsou vrstevnaté , ale střídavou barvitosti jílu jako pruhované. Kol- 

 kolem jsou solní loiišté obstoupeny neslaným, tmavým nebo rudým jílem, lesklými plo- 

 chami roztrhaným. 



Jen malá část soli dobývá se co pravá kamenná sůl, větší díl vyvaruje se z rapy 

 totiž ze slané vody. K tomu účelu napustí se voda do dolů, kdežto sťd se rozpustí, načež 

 se vytáhne a v solivárnách vyvaří. 



Nad solným jílem vyzdvihují se ohromné stěny alpského vápence , který celé Alpy 

 malebně obstupuje. Solní doly v Alpách jsou u následujících míst : 



U Aussee v severozápadním cípu Štýrska. Solivárna u Aussce dala r. 1852 

 247.901 centů soli. 



U Ischlu v horních Rakousích, kteréž ložilté bezpochyby s ložištěm u Aussee souvisí ; rapa 

 vyvaruje se v solivárnách v Hallstattu, Ischlu a Ebensee a dala r. 1852 949.693 centů soli. 

 U HalUinu blíž Solnohradu na Diirnbergu. Solivárna u Halleinu dala r. 1852 

 244.231 centů soli. 



U Hallu v Tyrolsku. Solivái-na Hallská dala r. 1852 250.858 centů soli. 

 V Karpatech nalézá se sůl na obou stranách a dá se stopovati přes Bukovinu až 

 do Multan, přes Sedmihradsko až do Valašska. 



Na jižním kraji třetihornich útvarů západní a východní Haliče prostírá se podél 

 úpatí pískovcových hor Karpatských od Věličky skoro nepřetržené přes Dynow, Stare- 

 miasto, Drohobyé ke Stryji, jižně za Stanislavov a od Kolomyje až do Bukoviny vjiho- 

 východnim směru a úpadem dílem severovýchodním dílem jihozápadním , třetihorní útvar 

 solní, který skoro všude z pískovců, slínú a slaných jílů se skládá; v těchto vyskytuji se 

 mohutné sloje kamenné soli a sádrovce. Kde slané jíly na den vycházejí, zarážejí se 

 šachty, v nichž se slaná voda (rapa) nahromaduje, načež se do soliváren odvádí. Solní 

 doly jsou v Haliči u následujících mist : 



U Věličky, kdežto nejmohutnější dol snad na celé zemi se nalézá, který r. 1852 

 1,096.409 centů soli vydal. 



U Bochni s výtěžkem r. 1852 338.235 centů soli. 



U Lacka blíž Dobromilu s výtěžkem 70.000 centů soli. 



D Starosoli s výtěžkem 26.000 centů. 



U Drohobyce s výtěžkem 60.000 centů. 



U Slebníku, západně od Stryje, s výtěžkem 22.000 centů. 



U Šolce, západně od Stryje, s výtěžkem 10.000 centů. 



U Bolechova, jižně od Stryje, s výtěžkem 80.000 centů. 



U Doliny, jižně od Stryje, s výtěžkem 75.000 centů. 



U Kaluse, bliž Stanislavova, s výtěžkem 35.000 centů. 



U Ilosulny, tamtéž, s výtěžkem 32.000 centů. 



U Lqczyna, západní od Kolomyje, s výtěžkem 30.000 centů. 



U Kosova, jihovýchodně od Kolomyje, s výtěžkem 46.000 centů. 



U Kaczyky, blíž Sučavy v Bukovině, s výtěžkem 31.036 centů. 



