89 



Motýl bource trnového je 27 čárek dlouhý a .samička se od samcčka téžko roze- 

 znává. Samička klade vajíčka na listí křovin trnových, šípkových atd., a pomoci sluneč- 

 ního tepla se z nich vylíhnou housenky a v červnu se opět sbírají. 



Zámotky neb ploché předivo trnovníku se rozstřihují na kousky a míchají se s krá- 

 ličími chl ipy. Pan Flebus dává na klobouk 4 loty přediva trnovnika a 2 loty králičirh 

 chlupů. Kdyby se 1 libra zámotků bource trnovnika počítala v stejné ceně s jednou li- 

 brou zámotků bource hcdbávníka, t. za 1 zl. stř., tedy by s upotřebením králičích chlupů 

 stál klobouk 2 zl. stř., byl by tedy o 2 zl. lacinější než klobouk z pouhých králičích chlupů. 

 Na tento spůsob by mnoho milionů , které se za králičí a lámové chlupy , cent po 

 7 a 13 zl. stř., do cizozemska odesílají, ve vlasti zůstalo a vydobýváním přediva bource 

 trnového by se lidu nová obživa zaopatřila. 



Podobné zkoušky by mohl některý z našich kloboučnických mistru učiniti a 

 je uveřejniti. — 



Či zásluha, toho odměna. 

 Kpisoda ze všeobecné výstavy Pařížské. 



O kladení podmořských telegrafů největší zásluhu mají dva bratří Angličané, pá- 

 nové Jakub a .lan Brett. Každému však z nich připadá při tom jiný obor činnosti : dů- 

 myslnému Jakubovi theoretioký, zkušenému a ve všelikém řízení zběhlému Janovi prak- 

 tický. Jakub podává myšlénky, kteréžto Jan uvádí ve skutek. 



První podmořský drát telegrafický položen byl ještě za presidentství Ludvíka N.ipo- 

 leona od Jakuba Bretta v průlivu La Manohe-ském, aby spojoval Francii s Anglickem. 

 Dílo podařilo se tak dalece, že první depeše, poslaná po telegrafu, došla svého cíle, čímž 

 dokázána byla možnost podmořského spojení. Na neštěstí ale byl drát slabý a hned na 

 to se přetrhl. Jakubovi scházely prostředky k obnovení jeho pokusu, a vyvedení veli- 

 kého podniku toho bylo by odloženo bývalo na jinou dobu, kdyby mu nebyl ku pomoci 

 přispěl bratr jeho Jan. Jeho snaze podařilo se utvořiti spolek k řečenému účelu, i polo- 

 žen byl do lůna mořského drát nový, dostatečně silný, aby odolati mohl jak vlastni tíži 

 tak i návalu podmořských vln. 



Tenkráte podařilo se dílo úplné, a po světě rozhlašována jest sláva Jana Bretta, 

 an bratr jeho Jakub, původce veliké myšlénky, která tak skvělého uskutečnění došla, ustou- 

 pil do pozadí, navrátiv se do života soukromého, kdežto v tichosti zanáší se zdokonalová- 

 ním svého vynálezu. Jan Brett zatím po tak šťastném začátku kráčel od podniku k pod- 

 niku : spojování Evropy s Afrikou a Amerikou, Afriky s Asii děje se jeho péčí a vede- 

 ním, při čemž bratr jeho Jakub podporuje ho věrně opravujícími výsledky svého učeného 

 badání. Tak os»bil si Jan Brett monopol na kladení podmořských telegrafů, a při Paříž- 

 ské všeobecné výstavě vyložil vzory všech diátů, které byl až dotud ponořil do lůna mořského. 



Když přišlo ku přisuzováni cen výstavnikum , uznány jsou v třídě pomocníků 

 coopérateurs) zásluhy Jakuba Bretta o zdokonalení a rozšíření podmořských telegrafů v té 

 míře, že navržen jest císaři Napoleonovi za rytíře čestné legie. Císař, jemuž osoba i práce 

 jeho dobře známy byly, svolil k takovému vyznamenáni, a následkem toho poznamenán 

 jest jeden zvací lístek k závěreční slavnosti výstavní jménem Brett, nešťastnou však náho- 

 dou bez přidání jména křestného. Poněvadž ale v seznamech výstavníkú nalézalo se pouze 

 jméno Jana Bretta, bratr pak jeho Jakub po celý čas výstavy nebyl vystoupil ze svého 

 soukromí, stalo se, že zmíněný zvací list pochopitelným omylem dostal se do rukou Jana 

 Bretta, který byl velice potěšen ctí jemu prokázanou. 



Ještě ale v čas přišlo se na stopu tomu omylu, než byl čas svrchovaný k napra- 

 vení jeho, neb již druhého dne měla se konati slavnost závěreční. Jednalo se nyni o to, 



