90 



aby lístek požádán byl zpět oJ Jana Bretta a doručen bratra jeho Jakubovi, kterému ná- 

 ležel. Byla to úloha choulostivá, i svářena jest páteru Moigno-vi , důvěrnému příteli 

 obou bratři, který celou tuto příhodu obšírně vypravuje v časopise Cosmos , jehož jest 

 redaktorem. Moigno odebral se bez meškání k Janu Brettovi, a vyjevil mu šetrně oé se 

 jedná. Jan, ač nemile vytržen byl z blahého klamu, vrátil nicméně ochotně lístek jemu 

 nenáležející a jevil upřímné potěšení z tak skvělého uznání zásluh svého bratra. 



Zbývalo nyní vykonati druhou část úlohy, totiž vyhledati Jakuba a doručením lístku 

 oznámiti mu jeho štěstí. Schylovalo se již hrubě k večeru, a v tu dobu nebývalo Jakuba 

 doma. Na štěstí dověděl se Moigno, že obyčejně v tuto hodinu obědvává v jistém ho- 

 stinci, jejž navštěvuje více jeho krajanů. Tam tedy pospíšil, a skutečně nalezl při obědě 

 celou společnost Angličanů. Toliko Jakuba Bretta nebylo tam, a marně ho všickni oče- 

 kávali po celý čas oběda. Konečně počali se hosté jeden po druhém pryč trousiti, až 

 hostinec dočista se vyprázdnil a jediný toliko Moigno ještě za stolem seděti zůstal. Již 

 již počal zoufati, že toho dne nenalezne koho hledá, an se v tom dvéře otevrou a vejde — 

 Jakub Brett, celý uřícený a na pohled velice mrzutý. Byltě celý den běhal z kanceláře do 

 kanceláře, od komisara ke komisaru, od známého k známému , aby si zaopatřil lístek 

 k zítřejší závěreční slavnosti, jižto přítomen býti velice toužil. Ale všecka snaha jeho 

 byla marná; neboť ke slavnosti měli přístupu jenom výstavnici odměnami poctění, co hosté 

 pak toliko osoby vynikajícího veřejného postaveni. .Jakub Brett nenáležel ani k jedněm 

 ani ke druhým, a trpce žaloval hostinskému na své neštěstí, nevšimna si v rozčilenosti 

 své přítele toužebně naň čekajícího. Moigno však nenechal Jakuba dlouho naříkati, nýbrž 

 vystoupiv ze zákrytu svého šel mu vstříc, an tvář jeho zářila se radostným úsměvem. 

 Co následovalo, možná snáze sobě představiti nežli popsati. Překvapený Jakub Brett ne- 

 chtěl ani věřiti štěstí svému, a když mu odevzdával Moigno lístek, nyní plným jeho jmé- 

 nem opatřený, byl v pochybnosti, zdali to není klamný sen. Rozčilenost mysli z neočeká- 

 vaného štěstí té noci ani spáti mu nedala, di-uhého pak dne vlastní ruka císařova čest- 

 ným znakem ozdobila prsa toho, jehož tichá zásluha ovšem hodnější byla toho vyzname- 

 nání nežli hlučné působení bratrovo, jehož bylo štěstí hojněji podařilo statky pozemskými. 



Zpráiy vědecké. 



Poměry drah nových planěl Atalanty a Fldei. Nejnověji od Goldschmidta a Lu- 

 thera vynalezené planety Atalanta a Fides ukazují, jak astronom římský Kolla podle výměrů 

 Brúhnsových udává, následující poměry svých drah. Poloměr velké ogy, ellipsy *) , kterou 

 obíhá Atalanta , jest 2'7709 (zde slouží co základní míra poloměr velké osy dráhy zemské 

 — 1-0000); výstřednost = 0-29377, čas oběhu hvězdniho (rok) = 168.5 dni. Fides 

 má poloměr velké osy = 2-5147, výstřednost = 0'05802 , čas oběhu hvězdniho := 

 1457 dni. 



Porovnají-Ii se kruhy oběžní těchto dvou planet s ostatními 35 téhož druhu, pozo- 

 ruji se následující vlastnosti: 1) Co se týče vzdálenosti od slunce, jest Atalanta umístěna 

 mezi Cererou a Palladou, kteréžto planety jsou nejvíce vzdáleny od slunce ; Fides náleží 

 ke skupení střednímu mezi Thetidou a Amfitritou. 2) V ohledu výstřednosti dosahuje Ata- 

 lanta poslední krajnosti , jest totiž ještě výstřednější nežli Juno , která dosavad za nejvý- 

 střednější považována byla ~ 0-25(3 : 0-293. Výstřednost Fidei 0-058 jest menši nežli 



•) Známo, ie planety obíhají t podlouhlých kruzích nebo ellipsách. Na ellipse rozeznáTáme dlouhou 

 osu a krátkou; v polovici dlouhé osy jest středek, mimo středek jsou dvě ohniska, z nichž v jednom 

 slunce sídlí; vzdálenost ohniska od středku jest jeho výstřednost. 



