Meteorologie jest nyaí tak důležitá a pozorovatelé jsou tak četní, že nastala potřeba, 

 v tom ohledu nějakou změnu zavésti. Nastává však otázka , zdali se takovou změnou ještě 

 větší zmatek nespůsobi a zdali by nebylo ladno, Celsiovu rozděleni přednost zachrániti. 



Dulong a Petit ustanovili, že rtuťový teploměr od — 36° až k +100° s teploměrem 

 vzduchovým souhlasí, a ustanovení to potvrdil Regnault. Taktéž pozorovali , že bod varu 

 rtuti při 360° svého vlastního stupňoměru se nachází , a Regnault nalezl 360° 5 C. Na 

 druhé straně zmrzne rtuf dle Pouilleta při — 40° 5 a dle Persona při — 41" C. Wallerdin 

 navrhuje proto nový stupíioměr 400°, který by všechny stupně obsahoval, jež tekutá rtuť 

 naznačuje. Bod niillový naznačoval by tání zmrzlé rtuti, oba tak nazvané pevné body Cel- 

 siova teploměru zůstaly by neproměněny. Bod tajícího ledu naznačil by se pak 40° a bod 

 vařící vody při tlakoměrném stavu 760""" 140°, tak že by i zde 100° mezi bodem mrazu 

 a varu vody zůstalo. Znamení + a — odpadla by docela; jen pro ty případnosti , kde 

 se rtuťového teploměru užívati nedá, nýbrž lihový teploměr se požaduje, užívalo by se ne- 

 gativních známek. Babinet a přednostové obse'"vatorií ve Versaillesu, Berigney a Richard, 

 vyslovili se pochvalně o tomto návrhu. 



Barometer s dvěma tekutinami. Pan César Boldrini, obyvatel Římského státu, zho- 

 tovil barometer, na němž o mnoho drobnější podíly stupňfi pozorovati se dají, nežli se 

 to dělo dosaváde. Vezme se roura skleněná, něco užší nežli obyčejné barometrové roury, 

 asi 1 '/j metru (4V2 střevíce) dlouhá, zvláště na hořejší zavřené části dobře kalibrovaná 

 (ustejněná), dole otevřená, v prostředku pak asi na 4'/2 palce délky, budiž rozšířená, 

 v průměru asi 6krát tolik jako jest průměr užší části hořejší. Ta roura se naplní dobře 

 čištěnou rtutí, a otevřeným koncem ponoří v širší nádobu rtutí naplněnou. Na to sloupec 

 rtuťový spadne tak hluboko jak to žádá tlak vzdušného oboru, asi do polovice části širší 

 uprostřed roury (28 palců), ostatní část až k uzavřenému konci zůstane vzduchuprázdna_ 

 Na to se vpraví do roury voda, nebo alkohol, nebo ether nebo jakákoHv lehčejší tekutina, 

 aby nad rtutí stojíc něco málo do hořejší části roury dosahovala. Tam, kde její roveii 

 (niveau), upevní se později měřítko stupňů s noniem. Každý uznává, že touto přípravou 

 značného zvětšení obyčejných tlakoměrnych stupňů a tím i rozezná telnos ti nejdrobnějších mírek 

 se dosáhne , nebo když v širším prostoru rtuť o jednu částku vystoupne , v tenké rouře 

 voda 6krát tak daleko se pošine, což nemálo prospěje podrobnějšímu pozorování zmén tlaku 

 vzdušního. (Cosmos 7. Volume Livr. 24. p. 701.) 



Kýváni neznačné kyvadla v poklidu visícího. Zdá se , že každé závaží (třeba 

 koule olověná nebo železná), na dlouhém drátě visící, zůstane vždy nepohnuté, dokud 

 zevnější silou jím se nepohne, a že v směru přísně kolmém viseti musí. Pan J. Guyot 

 první pozoroval; že neznačně od kolmého směru se odchyluje; to však bylo od jiných 

 v pochybnost uvedeno. Nedávno sděleno pozorováni podobného spůsobu o kyvadle zdán- 

 livě v poklidu jsoucím, předce však v malých ellipsách neustále se kývajícím. Pan abbé 

 Patoisseti, prof. fysiky v Alessandrii v Piemontě, udává po mnoholetém pozorování, že ky- 

 vadla pořade v malých ellipsách se pohybují , jejichž dlouhá osa přísně od východu k zá- 

 padu položena jest ; čím delší jest kyvadlo (mělť k tomu od 5 až do 30 metrů dlouhá), 

 tím značnější jest kýváni; jest pak docela neodvislé od povětrnosti a jakýchkoliv změn 

 teploty sluncem spůsobených. Zdá se, že i tento výjev souvisí s kolotáním země, a že se 

 přidružuje k pozorováním Foucaultovým o kyvadle v pohybu trvajícím. 



Dobýváni lihu z hadrů. (Archiv der Pharraacie Bd. 83. p. 22.) V poslední době 

 bylo ve veřejných listech z několika stran schváleno dobývání líhu z cellulosy (buňkové 



