94 



cliylii docela v hoiništi od prof. Reussa skounianém, a vyskytuji se tcprva u Rosic a 

 Oslovan pod červeným piskovcem. Taktéž chybí malachit a měděný lazur, v červeném 

 pískovci u Clirasti a Jilemnice v Cechách rozšířený. Po svém usazeni utrpěl červený 

 pískovec mnohonásobných převrátil, dílem před utvořením křídového útvaru, dílem po něm. 



Útvar jurovij vyskytuje se v porůzných ostrovech na Moravě, v pásmu od severo- 

 východu k jihozápadu, od Skočova, Tichova, Nesseldorfu přes Braunsberg, Stramberg až 

 k Mikulovským a Polavským vrchůn) a na třech ostrovech u Brna. 



Útvar křidovij na Moravě jest bezprostředné prodloužení českého útvaru a sáhá jako 

 do zátoky mezi českomoravské pohoří a výběžky moravských Sudetů. Útvar ten tvořil 

 jednou, jak v Cechách tak i í- Moravě, souvislou vrstvu, která se však pozdějšími pře- 

 vraty dílem přetrhla, dílem tekoucí vodou vymlela, tak že nyní jen ve větších a menších 

 kusech se pozoruje. V severní části dosahuje mocnosti 600 — 800', k jihu ale jí ubývá. 

 Úklon vrstev jest nepatrný, hlubší vrstvy jsou vsak silně nakloněny, hořejší skoro vodo- 

 rovné, úpad jde nejvíce k východu neb západu. Podložkou jest dílem prahorní břidlice, 

 dílem útvar devonský, perm.ský a jurový. Útvar křídový děli se zde v nejsvrchnější ze- 

 lený pískovec, v opuku a zpodní kvádrový pískovec. První jest v krajině od prof. Reussa 

 proskoumané vyvinut v severozápadní části, spočívá na opuce a obsahuje četná klepeta 

 křídového raka, Mesotylus antiquus. Pásmo to jest obdobou soustavy senonské. Opuka 

 jest z většího dílu písčitá, vždy vápnitá, místem bohatá na rohový a křesavý křemenec. 

 Pásmo její jest obdobou soustavy turonské. Zpodní kvádrový pískovec rozvrhuje se ve 

 dvě od sebe méně ostře oddělená pásma, z nichžto svrchní ze zelenavých pískovců, zpodní 

 z obyčejných železnatou rudou zbarvených pískovců se skládá. Obě pásma jsou docela 

 bez vápna. Zpodní pásma obsahují lupky s hojnými otisky rostlin a se slabými slojemi 

 hnědého uhlí, bohatého na kyzy. Pásma lato jsou obdobou soustavy Cenomanské. Galt 

 a Neocomien chybí jak v Cechách, tak i v Moravě docela. 



Útvar tretihorni náleží vesměs k střednímu (miocaen) oddělení a jest bezprostředním 

 prodloužením horniště Vídenského. V krajině této vyskytuje se však jen v porůzných 

 ostrovech, které patrně jednou souvisely. Obsahuje jeden hlubší jilovitý oddíl, tak nazvaný 

 Tegel, a jeden svrchní vápnitý, tak nazvaný litavský vápenec (Leithakalk). Mohutnost 

 není značná, také chybí všechny pelagické skameněliny, za to jsou ale foraminifery četné. 

 Skameněliny v jílovitém oddílu srovnávají se s Badenskými u Vídně, z hořejších oddílů se 

 skamenělinanii od Griiizingu a Nussdorfu u Vidně. Útvar tretihorni spočívá dílem na 

 červeném pískovci, dílem na křídě, pak na syenitu, jen z malé části na litvaru devonském. 



Nové nerosty v Čechách. V útvaru kamenouhelném u Vlkýšů v Plzeňsku byl 

 nalezen vláknitý modravý Coelestiii, dosud v Cechách neznámý. — Pan Emil Potth, který 

 se dolováním v severních Cechách zabývá, přinesl do Prahy krásné druzy Vivianitu, na- 

 rostlé na hořlavém lupku od Jilemnice. — Na Kunětické hoře, z odrůdy znělce složené, 

 vyskytuji se dutiny v hornině, naplněné nejkiásnějšimi zeolithy. Zvláště pěkné jsou Me- 

 sotypy, ostře vyhraněné, co brk tlusté, pak analcimy a chabasity. — Veliké, paprskovitě 

 složené koule Phosjíhoritu vyskytly se opětně u Slavkova (Schlaggenwald). 



Alfonsa de Candolla spis o zeměpisném rozšíření rostlin. Popisující přírodní vědy, 

 botanika a zoologie, obdržely v naší době nové odvětví, jímž se nejenom k fysikalnim ví- 

 dám bezprostředně připojují, nýbrž také k důkladnému poznání veškerého přírodního života 

 přispívají. Jest to skoumání poměrů, dle jakých rostliny a zvířata po zemi rozšířeny jsou» 

 a zpytování příčin, od nichž rozličný výjev života v rozličných krajinách závisí. Již před 



