103 



se denni jejich potřebou. Pastýř nezabývá so již se zvíraly divoliými, y^ío lovce 

 a rybái-, ale s kroti<ýml, zdomácnělými, k němu iiřítulnýiui a fpi'álolenými. IVotož ne- 

 náležejí též národové pastýřští k divochům, nýbrž tvoři přechod k národům vzdělaným, 

 u kterých zvířectvo, co se výhradní výživy dotýká, valně do pozadí ustupuje. Při tom 

 všem ale i u národů nejvzdělanějších zaujímají zvířata ještě předůležité mislo a vždy je 

 zaujímali budou ; kamkoli pohlédneme, pravda tato před oči se nám staví. Na skvost- 

 ných tabulích velmožů jak na stole střídmého měštana činí pokrmy masité nejchutnější 

 a nejzdravější část ; šatstvo naše, jímž se odíváme, podušky, na nichž odpočinku hledáme, 

 mnohé léky, jimiž porouchané zdraví napraviti hledíme, pamatuji nás na živočišstvo. Na 

 procházce těší nás zpěv ptactva, do dalekých krajů neb k milým přátelům donáší nás 

 rychlý kůň, v domácnosti hlídá věrný pes majitek náš, role naše vzdělává silný vůl, 

 a i do krvavého boje spěchá s námi neohrožený kůň. Ano, užitek, jejž těžíme z živo- 

 čišstva, jest náramný, neocenitelný ! Pohlédněme blíže k užitku tomuto. 



Za pokrm nám slouží : dobytek hovězí a vepřový, ovce, kozy, zvěr Icsni a polní, 

 drůbež domácí, množství ryb, želvy, raci, ústřicc a poněkud i žáby. Mléka požíváme 

 od krav, koz, ovcí, oslů a velbloudů, vajec od slepic, husí, kachen, od ryb co kaviáru, 

 a někteří národové amerikánští i od želv. Sádlo a lúj poskytuje nám prase, dobytek 

 hovězí, ovce, husa a jiná zvířata ; med včeličkám odjímáme. 



Tělesných sil mnohých zvířat používáme k nošení břemen, tažení vozů a pluhů, 

 též k ježdění, totiž koně, osla, mezka, vola, psa, slona v Indii, soba v zemích sever- 

 ních, lamy a velblouda v horách jihoamerických a v pisčinách asialských a afrikánských. 

 Též e bilvĚ člověku prospěšní jsou : kůň, slon, velbloud a někdy i pes. I k honbě 

 a locu používá člověk zvíi'at : psa, koně, slona, ichneumona, vydry, sokola, výra. 



K iislěni domů, zahrad a poli od myší, červů a hmyzu slouží : pes, kočka, ježek, 

 sýkorka. Co sírúice a pastýře máme psa. 



Ku potěšeni a zúbacé chová si člověk : opice, psy, kočky, zlaté rybičky a ptactva 

 zpevavého veliké množství. 



Co léků užívá se z živočišstva : mléka kobyl a oslic proti souchotinám, jeleního 

 loje proti zmožděnině a otlačenině, jeievěiho a Mtjeiiho sádla proti boulím, otokům 

 a starým vředům, psího sádla proti souchotinám a dusnosti, piíma ve mnohých nemo- 

 cech k ťesilení a zotavení nervů. Jindy i z hadů polívky vařívali nemocným a hadím 

 sádlem je mazávalí. Z prysliijrky (spanische Fliege) prýštidla se dělají, majkij (Mcloí-) 

 užívají v Srbsku proti psi vzteklině. Tuk a jaler tiesky (Leberlhran) jest v nejnovější 

 době oblíbený lik proti krticím a souchotinám. Oleje étirocého na venkově co léku do- 

 bytčího užívají. 



Raěi oka na prášek utlučená výborný poskytuji prostředek proti žázc čili kyse- 

 lině žaludkové, a jak velice pijavky u lékařů v oblibě jsou, každý zajisté sám na sobě 

 zkusil, kdož kdy na nějaký zánět stonal. 



Látky k oiaceni poskytují nám mnohá zvířata, a sice 



koieiiny : medvěd, vlk, liška, kočka, tygr, lev, tchoř, kuna, sobol, vydra, v^ 

 verka, bobr, zajíc a mnoho je.ště jiných ; 



kůie : dobytek hovězí, jelen, srnec, koza, kamzík, kůň, prase ; 



cliiu : ovce, koza, zvláště Kašmírská, velbloud ; 



peří a prápor do podušek : husa, kachna, labuf ; 



péra a okraso : rajský pták, pštros, jeřáb, volavka a jiní pláci ; 



