108 



Koně a psi pásma studeného mají hustou a vlnatou srst, kdežto naopak pes afri- 

 kánský chlupy své téměř ztralil a nahým se stal. 



Ovce do horké Afriky převedené ztralily vlnu svou, a obdržely místo ni dlouhé 

 tvrdé chlupy. 



Nejpodivnější však změna stala se se slepicemi. V tropických krajinách, kdežto 

 teploměr nikdy pod 20° neklesne, ztratily totiž peří, a mimo péra v křídlech a v ocase 

 celé nahé jsou. 



Jakostí a množstvím poskytnuté potravy působí člověk velice na zvířata. Pohléd- 

 něme jen na krmné prase, husu, vola ,atd. 



Obyvatelé ostrovů Filipínských krmí psy k vůli sádlu a masu, jako my prasata, 

 pouze stravou rostlinnou ; z této příčiny změnil tamější pes celou svou povahu, stal se 

 nejapným, tupým, lenivým, k honbě a k hlídáni neschopným, ba i hlasu svého pozbyl 

 a více neštěká. 



Kůťí pouhým senem neb slámou krmený je nemotornější, slabší , tupější nežli 

 kůří ovsem krmený. Ze všech koní světa zasluhuje kůň arabský místa nejprvnějšího. 

 Vysoký, štíhlý zrůst, tenká kůže, malé břicho, ostře vystupující svaly svědčí již na první 

 pohled o rychlosti, síle a vytrvalosti jeho. Eklipse, známý to běhoun arabského původu, 

 uběhl anglickou míli za 1 minutu a 4 sekundy. Flying-Childers, hřebec z pouště Pal- 

 myrské pocházející, uběhl 82 '4 střevíců za jedinou sekundu, pohyboval se tedy rych- 

 lostí bouře, která stromy láme a střechy trhá. Frazer ujel na arabském koni Agy Brah- 

 mana za 6 dni z Širasu do Teheranu, to jest 522 anglických mil, a po třídenním od- 

 počinku pátý den se zase navrátil. Arabský kůň je velmi střídmý ; nedostává nikdy 

 trávy neb slámy do sytosti; hlavni pokrm jeho jest ječmen, na cestách po poušti 

 mléko velbloudí a časem i velbloudí maso. Koně v poušti Sahaře, k lovu pštrosů uží- 

 vaní, žijí výhradně od mléka velbloudího a suchých bobů ; dostanou-li slámu neb seno, 

 zbřichatí a pozbudou rychlosti a vytrvalosti. Ptáci pouhým semencem krmení mění 

 světlé barvy v tmavé a mdlé, čečetka, křivka a jiní známé toho jsou příklady- 



Vůbec mění se barva zvířat náramně zdomácněním. V divokém stavu jsou koně, 

 krávy, psi, kočky jednobarevní, v domácím však přerozmanitě barvení. 



Zdomácněním změnila se též velice plodnost zvířat, a vůbec se zvětšila. Králík 

 mívá v divokém stavu čtyrykrát do roka mláďata, v teplém chlévě však až osmkrát. 

 Slepice v teplém kurníku a dobře ošetřována klade po celý rok vejce, kdežto ptáci 

 v divokém stavu obyčejně jen jednou do roka se hnízdí. Holub divoký má jednou za rok 

 mláďata, domácí však někdy každý měsíc. Že psi a prasata v divokém stavu též méně 

 mláďat mívali, dá se snadno domysliti. 



Jiný následek zdomácnění jest množství odrůd, které přičiněním člověka u zvířat 

 domácích povstalo a denně skoro povstává. Odrůd koňských , psích , ovčích počítá se 

 na sta, dle vlastností jak tělesných tak duševních velmi rozdílných, a kdo chrta po- 

 rovnává s pinčlem, psa Novofundlandského s mopslem, psa řeznického s ovčáckým aneb 

 honícím, ani by neuvěřil, že to pouhé odrůdy jediného a téhož zvířete, pouze člověkem 

 takto proměněného. 



Když mocný tento vliv pozorujeme, když vidíme jak zhoubnou rukou člověk často 

 sáhá do řad živočišstva, nemůžeme se ubránili jakéhos obávání, že jemu snad přílišná 

 moc poskytnuta nad nejčelnější částí tvorstva, a že by v přepychu a v ziskuchtivosti své 

 moci této uaduživati mohl ke škodě a zkáze celku. 



