110 



minislr Francie, Fialiu de Persigny, napsal ui-enou knihu o lom, že pyramidy byly vy- 

 stavoiiy, aby okolí před drobným piskem (vátinou) ze Sahary chránily. Něco má toto 

 domnění vždy pro sebe, jako každý panující omyl. Zanecháme-li leď kterýkoli kus role 

 v Egyptě skrze dvě léla samotné přírodě, stane se z něho poušf solnatá, na níž jen trní 

 (Agul alhagi Maurorum), akacie a tráva (Haifa) poroste. Tak zpustlo někdy kvetoucí 

 okolí Alexandrie. Staří mluvívají o dobrém vinu a oleji Mareotském, a Makrizi praví, 

 že celé přimoří bylo druhdy jednou ulici letohrádku a zahrad. Ted je tu solnatý liman, 

 kde jen v rákosí několik vodních ptáku se ozývá, a kolem několik polozdívoěelých ovci 

 kočovných Arabů přímořské solnaté byliny (Alexandrinskou sodu dávající Statice, Sal- 

 sola ald.) neb po dešti podzimním v poušti hojný mech hledá. 



Příčiny toho však jsou jiné. — Považujme tu předně přirozené poměry egyptského 

 údolí. 



Spád řeky Nilu v Egyptě jest velmi nepatrný. U Kahiry, 23 mil od moře, bývá 

 Nil v nejvyšším stavu svém jen 40' nad hladinou slředoniorskou, v středním stavu 28', 

 v nejnižším 16'. V Sieně, u paly prvního svého prahu (kataraktu, nevlastně pádu řečeného), 

 tedy přes 150 mil od moře, jest Nil teprv 342' nad mořem. Ba, ač Nil šeslero 

 prahů v Nubii má, leží Chartum, kde střední běh Nilu stokem pramenu bílého a modrého 

 Nilu počíná, 1060' dle Prunera, 1431' dle Russeggra nad morem. Vidíme, že prostředni 

 oupadí Nilu v Egyptě 2' (více v hořejším Egyptě, v deltě i 1' na míli), v Nubii 4' na 

 míli dělá (bez ohledu na prahy). Hořejší ouvodi je nám jen z částky známo. Víme, 

 že tam jsou hory až 14.000' vysoké (Samenské v Abyssinii a jižněji asi stejně vysoký 

 Kilimandiaro), s nichž potoky do Nilu padají. Pranfftny tak zvaného modrého Nilu leží 

 dle Beke 8770' nad mořem, dle Abadie 9206'. Prameny bílého Nilu dosud nikdo 

 neodkryl. Nevíme, co k nim přispívají hory sněžné okolo Kilimandiara, jež Krapf po- 

 psal. Nevíme ted nic jistého o velkém moři střední Afriky, v němž dle jiných Nil 

 vzniká. Známo však, že bílému Nilu ve velkých močálovitých rovinách jižně od Elaisu 

 (1667' nad mořem]) hlavně řeky ze západních nesmírných pralesů a bařin Baher Gazal 

 atd., pak východní Sobát mocné vodstvo přivádějí. Kde P. Knoblecher bílý Nil nejjižněji 

 viděl, za malými žulovými prahy, kde již nepatrnou řekou byl, bylo dle udání tuzemců 

 Bari-ů ještě 30 dní cesty lam, kde se sláva snadno přebrodným. Z bařin těch nepře- 

 hledných, porostlých rákosím 18' vysokým (mezi nimi i papyrus stai-ých) , leknínem 

 modrým a lotosem i mnohými jinými neznámými vodními bylinami, jest nejznámější 

 Birkel el gharal, asi 20milový močál, jimž bílý Nil toče a jenž povstal rozšířením se jeho 

 v rovině nepřehledné. Lodě egyptských výprav k odkryti pramenu bílého Nilu se tím 

 travnatým mořem sotvy prodraly. Podobných menších tůní jest po bílém Nilu více, 

 a mezi nimi savanny — nekonečné trávnaté roviny, z nichž jen sem lam jednotlivé mi- 

 mosy, Tamanndie, Lalandie (palmy delebské) a boababy (Adansonie) vynikají. Nesčíslné 

 vodní ptactvo a obrovští hrochové a krokodilové oži\uji jedině tyto největší močály na 

 světě — aneb někdy řídké rybářské lodky nahých černochů Šiluhn, Dinkfl, Kejků atd. 

 Zde je první pravé rodiště Egypta. Totéž platí o nahých, vulkanických horách Soán- 

 ských , kupách to čedičových a trachytových až k 7—8000' výše, a o planinách, kde 

 pastýřové černé lesy lisů a chvojek (Ta.xus sigba, Juniperus excelsa) zapalují, aby tím 

 svému dobytku bujnější, mladší pastvu zjednali. Rychlé bystříce unášejí černý tuf vul- 

 kanický jak prsf a popel lesní do kolikatisíc-slrevicových propastí a dále do modrého 

 Kilu. Bílý Nil unáší stále celé trávníky z iečených močálů. Totéž činí východní řeky 



