114 



slýchá. Do dalhí pouslG láhly antilopy (DuKcas) h do riL-jvyššicIi lior kozy divoko (Capra 

 arabica). Hyeny a šakalové, jakož i větší dravci z pláliň (lilavnf" Vultur percnopterus) 

 stali se líni 00 u nás rasové — uklízejí scíplé mroliy. 



Divoké káně v rýžových polích delty, uvedené prý nedávno z Rhodosu, jsou teď 

 časlýni pi-edmělcm honby pro Evropany; tuzemci jich nejedí. Menší polodomáci škíidci ; 

 kuna, liška, ichneumon se sic udrželi, ale odkázáni jsou skoro jen na velké kurníky 

 sedláku egyptských (Fellahň). .ledovaté hady nemohl člověk asi pro blízkost pouště 

 vyhubil. Za to uvedl velblouda z Arábie, ])ňv()la i ovci atd , a ti v jeho službě 

 zem opanovali. 



Rovněž lze samorodé byliny jen v močálech a pouštích aneb mezi nižšími tvary 

 rostlinstva hledali. Ze stromíi zbyly jen některé : datlové palmy, dumy (Lucifera the- 

 baica) v jihu ; snad jsou i sykomóry a řenchy zdejší — z keříi lanie, mimosy, lama- 

 rišky na hranicích pouště, v arabském puk pohoří na místě někdejších lesů výše Pista- 

 cia allanlica, lentiscus i Rhus oxyacanthoides, Moringa aptera — níže Cynarohum pyro- 

 lechnicum, Retaina (Figari) atd. Jsou to byliny nejvíce pustinné, které asi po porážení lesů 

 dřevních vznikly. Nelze na někdejší lesy k. př. arabského pohoří ani z blízkého Sinal, 

 rovněž 7 — 8000' vysokého, uzavírati, neb i ten je bezlesý a chová pustinné byliny 

 až k vrchol i°nn. 



Jen byliny močálovité a vodní v deltě rovnají se podnebí roviny egyptské. V Ka- 

 liiře k. př. je roční střední teplo 20" R. a krajnosti obyčejné 4"— 38" R; nejteplejší 

 měsíc červenec má 24" R. středního lepla, nejstudenější leden 9" R. Podle toho hledal 

 by zde každý subtropické rostlinstvo a tropický zríisl, jehož hlavni známka jest, že květ 

 a ovoce se celý rok střídají, a že není přestávky ve zriislu bylin pro zimu. 



Převládající ráz Flóry egyptské je tecf více slředomořský, syrský, berberský atd. 

 než nubický a indický. Zde nemluvíme o Floře pouště, jenž je tatáž co v Sahaře 

 a Arábii, ale o vzdělané zemi. Tu jen vodní lekníny, papyrus (led hynoucí), Pistia slra- 

 tiotes atp. tropy připomínají ; pole však egyptská ukazují naii zunu, kopřivy, mák, hlaváčky 

 Cadonis), sveřepec, anagallis, cuscuta, Mercurialis, Linaria, Funiaria ald. I mezi vodními 

 jsou již evropské známé : Typha, Alisnia, Ceralopliylluin atd. liylin Egyptu vlastně vý- 

 hradních není ani tucet, tedy ani 17"/„, což patrně málo je.st a dokazuje, že původní 

 tvary vyhubeny byly. Něco bylin v Egyptě pochází ted ze Sudanu, jež černochové pii-- 

 nesli: durru, mimosy, seyal, habbas ; něco z Indie: tamarindy, rýže a zuna její (Elatine 

 lu.\urians) atd. 



Nejlépe lze poznati vplyv člověka na rostlinstvo Egypta zridnutnn neb vyhubením 

 tam tajnosnubců, těchto nejsamotnějších, nejneužitečnějších a nejvylrvanlivějších bylin, 

 jež člověk stále a vždy nad:irmo hubí. Flora egyptská od Dělila uvádi mezi tisícem 

 bylin jediné kapradi Adiantuni capillus Veneris, všeobecné od Tangeru a Cap Verdu přes 

 Kíni Ckde jsem je trhal v kryptě zvané po nymfě Egerii) až k. Ulyrii a Nesiderskému 

 jezeru, a známé v zahradách pro krásu svou pod jménem dívčí vlas. Jest tu vůbec 

 leprv 30 tajnosnubců známo (mezi nimiž jen 4 mechy a pros 10 hub), kdežto každý les 

 u nás více mívá. 



Čím to povstalo ? Tisicijetou orbou. Slaří sázeli ohvy a víno až ve Fajumu, 

 pšenice byla hlavní plod Egypta, pak ječmen a špalda. S těmi asi přišla většina evrop- 

 ských bylin co zuna, ostatek obcliodem, jakož i byliny indické skrze Araby. Mehmcd 

 AU uvedl bavlnu co hlavní předmět orby a jiné tropické předměty hospodářství, což vše 



