119 



pokud vycházejí na den, IvoH soui^lřcdní pruhy, klerii se na iiiapé barvami naznačili 

 mohou. ry'ejinladší púsjíio znujíniá pak střed útvaru a starci obslnpuji je cu kruhy cllipd- 

 cké. ■ Pásma lato nejsiiu nic jiiu-ho nežli vrstvy z niuře zponenáhla usazené, a daji se 

 dle lohu všude rozeznali dílem uložením , dílem skanicnélýmí zbytky zvířat . dílem po- 

 vahou kamení. S ohledem na celý útvar rozeznáváme nejdříve jeden zpodiií břidliiný a 

 jeden svrchní vápenný o<ldil. Každý z Ičchto oddílu obsahuje zase po elyrech pásmech, 

 jež Barrande zddla nahoru laklo naznačuje : 



Odditeni zpodiii s pásmy A, B, C, U; 



oMčIeiii srrc/mí s pásmy E, F, G, H. 

 (Obr. 2.) 



O lilělent z-podni (djvisíon inférieure) zaujímá jak do délky tak' i do hloubky mno- 

 hem vMši prosloru nežli oddělení svrchní. Nejzpndnější vrstvy jeho blíže prahor souviíi 

 těsné s břidlicemi chlirilovými a mašíkovými, kleró na mnohých místech (n. p. u Žam- 

 paclui a jinde) se židmi se střídají, a přecházejí tak zponenáhla v zrnitou drobu (Grau- 

 wacke) a vrstvy z oblázkú shižeiié a ledy patrné z vody usazené, lak že není možno 

 hraniuc ustanoviti, kde prahorní břidlice přestávají a silurské začínají. 



Obě nejhlubší pásma -V B neobsahují žádných skanienělin, teprva v pásmu C 

 objeví se první stopy úslrojného živola, které pak v pásmu D hojnějšími se stávají. 



Pásmo A (elage A) obsahuje nejhlubší břidličné vrstvy, podobné k břidlicím pra- 

 horním ; pásmo B (etaire B) obsahuje vyšší vrstvy složené hlavně ze slepenců hlinité 

 břidlice , podobné k oné, klerá ve vyšších pásmech skameněliny v sobě chová. P.isma 

 lato nedají se však ostře od sebe odděliti, nýbrž jsou zde spíše jen proto uvedeny, aby 

 nejkrajnější rozilíly v hlubokých bezživolných vrstvách naznačily. V horopisnim ohledu 

 zaujímají celou prostoru mezi Šumavou a Rokycany a pak dva užší pruhy , které kolem 

 novějších pásem až na pravou stranu Vltavy k Ivalům a Labskému Kostelci se prodlužují. 



Pásmo břidlic k praliornim břidlicím podobných (elage A) není příliš mocné a 

 drží se více u krajů zrnitých prahor (žuly a ruly); pásmo břidlic hlinitých (elage B), 

 které výše panují a s drubou a slepenci se střídají, zaujímá mnohem větší prosloru. Na 

 severo\ýchodní straně útvaru obsahují lyto břidlice mohúlné sloje buližníka (Kiosel- 

 sohiefer), který na vyniklých kamýoich od Labe u Lobkovic a Brandýsa až k Radnicům 

 a dále do Plzenskn stopovati se dá, na jižním křídle útvaru mezi Úvaly, Příbramí a Blo- 

 viccmi ale docela chybí. 



Zelenokamen (Dioril) a lelsitový porťyr zaujímají též důležité místo v složivu těchto 

 pásem a objevují se zvláště v zajímavých pomřrech v údolí Vltavském mezi Kralupy a 

 Ppdbabou \ se^crozápadnim a mezi Zbraslavi a Slapy na jihovýchodním křídle, nej- 

 mohúln'^jši v okolí Křivuklálském. Sloje vápence chybí zde však docela. Mezi vrstvami 

 břidličnými a drobovými objevuji se na mnohých místech pravé slepence, složené z oku- 

 lacených kusů křemence, hlinité a křemenilé břidlice. Slepence tylo jsou vůbec hojnější 

 na jihových dni straně útvaru nežli na severozápadní, a zvláště zaujímají nejen v oboru 

 pásma B, nýbrž i pásma C a 1) celou l^rajinu mezi Rokycany, Hořovicemi, Příbrami 



