122 



konečné v Brdskéin površí. Délka celého Jincckého pásma obnáší dle toho skoro dvě 

 míle. Ka cestě z Jincil do Hořovic objevuje se ješlě jeden pruh týchž vrstev, jakoby 

 zároveň s předešlým se prostíral, a jest též údolím Lilavky prostoupen. Při bližším 

 ohledání lze však poznati, že to jest totéž pásmo Jinecké z hloubky na den vydmuté, 

 kteréž i se střechovitým úklonem křemitých vrstev a břidlic Plešivce souvisí. 



Obrátíme-li se nyní k druhé straně silurské pánve, shledáme u Skrcjfi docela 

 podobné pásmo, hlubokým údolím Mže v značné rozsáhlosti, odkryté. Odtud dá se totéž 

 pásmo stopovali ve směru severovýchodním až ke Kouřimci, odkud pak se v lese pod 

 rozdrobenou půdou mezi pásmem B a D neurčitě ztrácí. Ve směru jihozápadním dá 

 se to pásmo sledovati až k uhelnému ostrovu Radnickému, kdež blíže Malých Hlohovic 

 pod jeho vrstvy se ukrývá. Délka celého Skrejskélio pásma obnáší dvě míle, tedy skoro 

 tolik co pásmo Jinecké, není však pochybnosti, že se vyskytne i na druhé straně Rad- 

 nického uhelného horniště snad až do okolí Rokycanského. 



Mocnost pásma Jineckého Jest docela zjevná, poněvadž zajmuto jest mezi kře- 

 mennými vrstvami pásma B a D, obnášíf 900—1200 stř. ; mocnost pásma Skrejskélio 

 nedá se však tak snadno ustanoviti, neb v hořejší části své střídá se s vrstvami sle- 

 pence a slojemi porfyrn. Přidáme-li i tyto vrstvy k pásmu Skrejskému, obnáší jeho 

 mocnost pětkráte vice nežli mocnost .lineckého. Sloje vápenné chybí však jak Skrej- 

 skému tak i Jineckému pásmu. 



Horopisni poměry pásma Skrejo-Jineckého jsou již předešlým naznačeny ; u Jincii 

 vyplňují úval podél Brdu, u Skryjíi však skládají porfyry jeho řadu lesnatých vrchů 

 1500 — 1800' vysokých, které od Křivoklátu až k Lohovicům se prostírají a zároveň 

 s vysokými skalnatými stráněmi krajině skoro horský ráz dávají. Zvířena, jejíž skame- 

 nělé památky v pásmu Skrejo-Jineckém nalézáme, jest velmi obmezena ale nanejvýše 

 památná, nebot obsahuje první stopy zvířecího života vůbec, nejenom v Čechách, nýbrž 

 v celé Evropě, a nápadně se rozeznává od Zvířeny všech následujících vrstev. Obsahuje 

 pouze mořská zvířata, a sice 27 druhů trilobitů (z třídy korejšů) ■*), jeden druh plout- 

 vonohých měkkýšů (Pteropodů), několik cyslideň z třídy ostnokožců a jeden druh Orthis 

 z třídy ramenonohých mušlí. Místnosti, kde se skameněliny tyto vyskytuji, jsou v pásmu 

 Jineckém : Jince, Felbabka, Baština, Hrachoviště, Velká, Zátory; v pásmu Skrejském: 

 Skreje, Čilá, Kouřimec, Malé Hlohovice, Mlečice, Podmokly a mlýn Slapský. 



Není možno, abychom na tomto obmezeném místě skameněliny tyto popisovaly, mu- 

 síme se prozatím obmeziti na vytknutí některých všeobecných úvah **) Trilobity, jsouce až 

 najeden rod obmezeny pouze na pásmo Skrejo-.Tinecké, obsahuji rody Paradoxides, Cono- 

 cephalites, Ellipsocephalus, Sao, Arionellus, Hydrocephalus, Agnostus. Jen rod Agnostiis 

 vyskytuje se také ve vyšších pásmech, ale v jiných druzích. Nejobyčejnější z těchto 

 trilobitů jsou druhy Parado.\ides bohemicus, Par. spinosus, Conocephaliles Sulzeri, Ellip- 

 socephalus HoBí. Ostatní jsou v celku vzácnější. 



Vyobrazujeme zde z nich druh Paradoxides bohemicus (obr. 3.) od Jinců, který se 

 20 články, podlouhlým tvarem těla a prodloužením posledních dvou ploutev vyznamenává. 



Skameněliny z ostatních tříd jsou velmi vzácné, vyskytly se : jeden pteropod 



*) Viz Živu 18.54 č. 3. 



**) Budeme čas od času jednotlivé třídy těchto skamenélin obšírněji popisovati, při čemž tento přehled 

 za základ sloužiti nám bude. . , 



