124 



zároveň křemité hřbely, které k jihozápadu se stávají vždy mohutnějšími a širšími , až 

 v površí Brdském a mezi Rokycanami, Mýtem, Hostomicemi a Zbraslaví největší výšky 

 dosáhnou. Stopujíce tyto hřbety od Libně k Železné a Berounu na vrch Drahov, k Cer- 

 hovicům a Mýtu a nazpět k Horovicům , Hostomicům, Zbraslavi , Kunraticům , Dubíi a 

 Vyšerovicům, opíšeme ellipsu, která docela souhlasí s rozsáhlostí křemité části pásma D. 

 U paly těchto hřbetů prostírá se měkíí břidlice svrchní části tohoto pásma , v níž dílem 

 podélná údolí Litavky a Berounky zaryta , dílem nižší krabotina vyvinuta jest. Břidlice 

 tyto jsou povahy hlinité a obsahují mimo křemilou hmotu často více méně slídy , podle 

 čehož jejich větši neb menší lupenatost se řídí. V celém pásmě dá se patero pruhů 

 břidlic rozeznati. První objevuje se bliie zpoda pásma na jihovýchodní straně hlavní osy 

 uprostřed mezi slepenci a křemenci Brdských hor, nemá ale velké rozsáhlosti. V pruhu 

 tóra byly u Hlavy blíž Komárova nejstarší skameněliny tohoto pásma odkryty. Druhý pruh, 

 též blíže zpodu pásma na severozápadní straně hlavní osy, obsahuje jemné, nikdy lesklé 

 břidlice , v nichž podotknuté sloje buliiniku leží a které neposkytly dosavad žádných 

 otisků. Na nich leží mohutné vrstvy křemence, které hlavní část pásma skládají ; potěch 

 pak následuje bezprostředně třeli pruh břidličný, obsahující černé ienkolupenné břidlice, 

 které se s posledními vrstvami křemence střídají a hojností bílých slídových lupenků vy- 

 znamenávají. V nich, jakož i v následujících objevuje se mnoho skamenělin. Překročivše 

 vrstvy křemence , které obyčejně tyto černé břidlice pokrývají , přijdeme k rozsáhlému 

 čtvrtému pruhu břidličnému, který obsahuje drobivou hmotu na slídu bohatou a pod jmé- 

 nem drobové břidlice větši díl okolí Pražského a Berounského skládá , často s tenkými 

 vrstvami nečistého křemence se střídaje, jak na p. v Brusce dobře pozorovali se dá. Nad 

 břidlicí touto nalézáme konečně pátý pruh břidličný, obsahující břidlice měkké, žlutoiedé, 

 které s předešlými se střídají a konečně vrstvami křemennými ukončují. 



Pruhy tylo jsou tak nápadně rozdílné, že je každý snadno již dle tohoto popisu 

 najíti může; prostírají se pak skoro kolem celého úpatí vápenné vysočiny, která střed 

 našeho silurského útvaru zaujímá. Mohutnost břidlic od vrstev křemene až k vápenné 

 vysočině obnáší mnoho tisíc stř. Pro měkkost jejich jest v nich, jak jsme již podotkli, 

 kolkolem vápenné vysočiny vybrázděno a vymleto uvalí, v němž Praha, Loděnice, Beroun, 

 Zdicp, Libomyšl, Liteň, Dobřichovice, Zbraslav, Braník, Krč a jiná místa se rozkládají. 

 V oboru křemitých vrstev leží Zbirov, Mýto, Rokycany a Hostomice. 



V celém pásmu D chybí vápenné vrstvy docela, a v tom právě leží nápadný znak 

 jeho. V břidlicích černých lupenatých, v drobové a šedožluté břidlici vyskytují se však 

 porůznu v okolí Berouna , Praskoles a j. míst větší nebo menší vápenné koule , které 

 bývají dosti bohaté na vápno. Koule tyto nejsou valouny, nýbrž peckovité shluky, jakéž 

 u zpodu vyššího pásma E v hojnosti ještě větší poznáme. Mimo to vyskytuje se však 

 uprostřed v drobové břidlici souměrně po obou stranách hlavní osy útvaru památné ulo- 

 žení vápenných kouli, obsahujících tytéž skameněliny jako pásmo E svrchního oddílu 

 Silurského, pročež je Barrande jménem kolonie naznačil. Ložiště tato nacházejí se 

 jihovýchodně za Prahou a jsou obstoupeny graplolithovou břidlicí, jaká se ve zpodu pásma 

 E objevuje. Jedno z nich nalézá se u Motola a hospody u bílého Beránka , kdež jest 

 provázeno zelenokamenem; druhé nalézá se u Velkých Chuchli na strání vedle cesty 

 kRadotinu. Konečné vyskytlo se ještě hnízdo vápenné se skamenělinami, taktéž do pásma 

 E náležejícími, v drobové břidlici Brusky v Praze. Konečně ještě podotknouti třeba, že 

 jako křemité azoické pásmo také křemité a slepencové vrstvy pásma D jsou bohaté na 



