128 



Jméno Halla připomíná se ponejprv v paměti od roku 806, dle kleréž německý císař 

 Karel Veliký syna svého, krále Karla, se zástupy vojenskými na Slovany za Sálu vyslal. 

 V svedené bitvě padl Miliduch, kníže Srbský, načež země Srbů popleněna i města jejich 

 rozbořena. Podmaněni Slované musili dvě nové pevnosti, v Sartavě naproti Magdeburku 

 a u Halli (Dobrogory), snad v blízkém Giebichensteinu, sami proti sobě založiti*). Jméno 

 Dobrogora zjevuje se teprva léta 973 v listině, v kteréž německý císař Otto II. potvr- 

 zuje arcibiskupovi Magdeburskému od svého otce učiněné nadání Giebichensteinu, Do- 

 brogory a Radevellu v župě Neletické, též tamějších solen**). 



Ačkoli jméno Dobrogora o 167 let později v listinách se vyskytuje, nežli jméno 

 Halle, nicméně lze jistiti, že první jest starší druhélio, nebof město Halle povstalo dle 

 svědectví listiny od roku 981 nebo 982 teprva ze srbské vsi Dobrogory. Listina ta mi 

 pohříchu známa není, dokládám se ale HondoríTa a Koch-Slernfelda***). Někteří němečtí 

 spisovatelé jistí ovšem, že Halle již stála před příchodem Slovanů do polabských krajin, 

 tedy před 6. stoletím, a že zde již Keltové soli dobývali. Jištění to jest však pouhou 

 domněnkou a zakládá se jediné v tom, že listiny o jménu Halle dříve nežli o jménu Do- 

 brogora zmínku činí. Kdyby stará pamět, kteráž nám o boji krále Karla s Miliduchem 

 vypravuje, byla od Slovana psána , stálo by tam bezpochyby na místě německého slova 

 Halle slovanské Dobrogora. Keltové a podle nich Němci nazývali solný vůbec halemi. 

 Němci, jimž slovanské jméno zdejší solný ne-li docela nepovědomým, předce aspoň cizím 

 a neobvyklým bylo, nazvali ji pouze halí, t. solnou. Na důkaz toho, že němečtí kronikáři 

 slovanským místům svá vlastní jména dávali, připomínám, nehledě k jiným četným pří- 

 kladům, toliko slovanský Volín, kteréžto slovutné město Němcům Vinetha , Dánům Juliu 

 sloulo. Po podrobení Neleliců seznali Němci blíže místní jména v župě jejich, a lim vešlo 

 slovanské jméno zdejší solný konečně též v listiny. Povážíme-li, že v okolí Dobrogory, 

 krom jména Halle a některých v pozdějších časích od Němců založených osad, místní 

 jména veskrze slovanská jsou, musíme pochybnost míti, zdali Dobrogora již v moci 

 Keltů byla. 



Vznik těžení soli v Dobrogoře kryje se ve tmě nepovědomosti. Jediné jest jisto, 

 že již v dobách Karla Velikého zdejší solná šla , což vysvítá ze samého jména Halle, 

 uvedeného v paměti od roku 806. Dobrogora má čtyry solní studny, kteréž šlovou 

 Gutjahr, Máleritz, Německá a Hacke. Studny tyto připomínají se jii léta 1263 v nadacím 



*) Anno 806. Karolas iinperator celebravit paseha ad Neumaga, et misit filium suum Karolum regem 

 snper Duringa ad locam, qui vocatur Waladala, ibique habuit conventnm Euum. Et inde misit scaras 

 suas ultra Albiam; ipse vero movit exercitam suum ultra Sála super Huerenaveldo. Et tane fuit 

 interfectus Melito, rex superbus, qui rcgaavit in Siurbis ; et postea remcavit Albiam, et vastavit rcgio- 

 nes illas, et ciritates eorum destruxit. Et ceteri reges ipsorum venerunt ad cum, et promiserunt 

 se seiTituri domno et pio imperatori, tradideruntque obsides, sicút íUe volebat. Et mandavit eis rex 

 Karolus aedificare ciritates duas, unam ad aquilonem partem .Mbiae contra Magadaburg, alřeram vero 

 in orientalem partem Sála ad locum, qui vocatur Halla. ťertz Mon. hist. Germ. Chron. Moiss. 



•*) Pagum igitur scu regionem Neletici nominatam in orientali parte Sále fiuminis sitam, in qua civitaa 

 Giuikenstein et Dobrogora et Rodibilc habentur, cum šalina sua. Dreyhaupt, Pagus Neletici et 

 Nudzici oder Beschreibung des Saal-Creyses- Halle 1749. 



***) Hondorff, Beschreibung des Salzwerkes zu Halle. Halle 1670. Vermehrt von Dreyhaupt. Halle 

 1749. — Koch-Sterníeld, dle deutschen Salzwerke. Mňnchen. 1836. 



