183 



Vařenka z jiných soliváren držf v sobe též síran draselnatý a sodnatý. Sůl ku- 

 chyňská (vařenka a sůl kamenná) potřebuje se ku kořenění polrav, k mrvení roli, pro 

 dobytek, k solení ryb a masa, k délání kyseliny solné, síranu draselnatého, salmiaku, 

 k amalgováni slříbronosných rud, k vytažení stříbra z rud a z tak zvaných kamcníi, 

 k robení chloru atd., k vydéláváni kozí, v mydlářslvi, v průbiřstvi, v jirchářslví, v hrn- 

 čiřství a v jiných řemeslech. 



Chyiice, německy Kissingen, leží nad franckou Šálou v dolním Francku, v severo- 

 západní části Bavor. 



Zdejší solní, pro svou léíivost na slovo vzatá zřídla jsou snad ta sama, o kterých 

 Tacilus vTpravuje, že po krvavé bitvě mezi Hermundury a Katty, 57 nebo 58 let po 

 Kristu, v držení prvních zůstala *). Starou pamět tu lze vyrozuměti s větší k pravdě, 

 podobností o Chyžici, nežli o Dobrogoře. První jistá zpráva o zdejší solně objevuje se 

 teprva na začátku devátého století. Dle listiny od roku ,823 totiž darovali tři pobožní 

 muži své podíly na hořejším a dolejším zřídle solním v Chyžici klášteru svatého Boni- 

 fácia ve Fuldě**_). V severní části Bavor, v horním, středním a dolním Francku, nejsou 

 bývalá slovanská sídla dosud v takové míře obadána, jak toho žádoucno jest. Celá ta 

 krajina až k řece Mohanu u WUrzburku a k francké Sále sloula někdy Slovanskou 

 zemi, ve Slovanech (lerra Slavorum, in Slavis). Po roce 741 osadil svatý Bonifác slo- 

 vanským lidem zpustlé statky biskupství Wiirzburského i kláštera Fuldenského, kamž 

 Chyžice přináležela. Čtrnácte kostelů bylo pro potřebu Slovanů založeno, a sice v Er- 

 langách, Forchheimu, Brucku, Hallstadtu, Bambcrku, Baumachu, Hochstádtu, Schliissel- 

 feldu, Haslachu, Oberhaídtu, Geisselwindu, Lonersladtu, Wachenrodu a Miihlhausenu, což 

 o někdejší rozšířenosti Slovanů v těchto krajích svědčí. Více důvodů nachází se v Slo- 

 vanských starožitnostech p. §afaříka. I okolí Chyžice bylo Slovany zasednuto, jak 

 samo jméno této solný ukazuje. Listinné jméno chúziha, kizziche mám za slovanské 

 chyíica nebo chyzica. Slovo chyžica srovnává se s německým Kolhe, jenž to samé, 

 1. chatu, chatrč a také huf solní, solivárnu znamená. Podobných místních jmen máme po 

 slovanských zemích hojnost, n. p. Chýše, Chyška, Chyzy, Chyziny, Chyžiny, Chyžov, 

 Chyžovica. Přechod slovanského ica, ke v německé ing, ingen stal se velmi často, tak 

 k. př. sloul Lobming v Šlyrsku někdy Lomnica, v listinách Lomnich, Grobming, též tam, 

 Grebenica, v listinách Grebinicha, Grebinich. Čtvrt hodiny cesty od Chyžice na jiho- 

 východ strmí vrch Osler, čtvrt hodiny od Chyžice na západ leží vesnice GariU a vedle 



*) Eadem acstatc intcr Ilcrmundaros Cattosque ccrtamen magtio praclio, dum flumen gigncndo sále fa- 

 cundum ct conterminum vi trahunt ; super libidinem cuncta armis agendi religione insita, eos ma- 

 ximě locos propinquarc caelo, preccsquo mortalium a diis nusquam propius andiri: illo in amnc, 

 illisquc silvis sal pruvenire, non, ut alias apud gentes, eluvie inaris arcscente, sed super ardcntem 

 arberum strucm fusum, esc contrariis intcr se elementis ignc atqnc aquis concrctum. Sed bellům Hcr- 

 ' ' mundnris prosperum etc. etc. Taeiti Annal. 1. XIII. c. 57. 



*•) Wigbraht donat qualis ci contigit ad monast. set. Bonifacii panem in fuňte, ubi nascitur sal in pago 

 Salagevc in terminis Chizzheimcro etc. eto. — Gotahelm tradit partem in superiore salso fonte apad 

 Chizziha in pago Salaguv. Ercampcrath donat . . rcs propriotatis suae in pago Salagevc, in 

 terminis ňUae ICiíziche, duarum salinarum superioris ct inferioris partem. Pistorius. Ucrum ger- 

 manicarum scriptores. Basil, l.'>82. 



