140 



jménem Tabulae pi-utenicac. Clavins mluví o nich s velkou pochvalou v díle : Romani 

 Calendarii a Gregorio XIII. P. M. E.vplicalio. Jakou všeobecnou pozornost práce Ko- 

 prníkovy zbudily a s jakou loužebnosti se uveřejněni jich očekávalo, o tom svědčí 

 psaní Mikuláše Schombevka, kardinála Kapuánského, který ho nejsnažněji prosí, aby mu 

 přepis rukopisů svých zaslal. Největší úctu proukazoval mu však JiH R/ielicus, pro- 

 fessor mathematiky ve Wittemberku, který svou stolici učitelskou r. 1539 opustil, aby 

 se, jak praví, raději stal žákem takového mistra, než aby dále přednášel dle soustav 

 starých. Dříve nežli se Rheticus k novému svému učiteli odebral, navštívil professora 

 mathematiky v Norimberce, Schonera, jehož co otce ctil. Tento prosil jej, aby mu co 

 nejdříve dal zprávu, zdali práce Koprnikovy skutečně souhlasí s pověstí, jaká o nich jest 

 rozšířena. Asi po dvou měsících odeslal Rheticus Schonerovi psaní, plné obdivy zna- 

 menitého hvězdái-e Toruňského. „Žezlo hvězdářské," praví, ,Bůh udělil na vždy Kopr- 

 níkovi. Hospodin uznal ho za hodná opraviti tuto vědu, vyložiti a rozšířiti ji." Psaní 

 to, v němž část theorie Koprnikovy jest vyložena, bylo uveřejněno několikkráte, jest 

 přidáno k dílu de Revolutionibus a nalézá se též ve spisech Keplerových pod titulem 

 Narraíio prima. 



Když Rheticus opustil Koprníka, vzal s sebou též pojednání o trojúhelnících, kte- 

 réž dílo pak r. 1542 ve Wittenberku vyšlo pod titulem ; De lateribus et angulis triangu- 

 lorum ium planorum reclilineorum, tum sphaericorum, libellus eruditissimus el utilissimus, 

 ium ad plerasque Plolomaei demonsíraiiones inlelligendas, ium vero ad alia mulla scriptus 

 clarissimo et doclissimo viro D. Nicolao Copernico Torunensi. 



Pojednání to , které ostatně též v hlavním díle de Revolutionibus jest obsaženo, 

 zavírá dva velmi důležité vynálezky v geometrii od Koprníka učiněné (totiž vypočteni 

 sfaerických trojúhelníků z daných úhlů a vypočtení jejich z daných stranic), o kterých 

 dlouho nevěděli mathemalikové , že od tohoto hvězdáře pocházejí, přičítajíce je Regio- 

 montanovi , který se též trigonometrii obíral. Ze svědectví Rhetica vysvítá však , že 

 Koprník dlouho před tím byl svůj spis dokonal, nevěda o pracích Regiomontanových, tak 

 že nelze pochybovati, že nauka tak potřebná i vážná o trojúhelnících sfaerických, začala 

 napřed od Hipparcha, zdokonalena od Arabův, v nejtěžších svých záhadách byla dokon- 

 čena od našeho slovanského hvězdáře. Trigonometrie Koprníkova, uveřejněna od Rhetica, 

 obsahuje první tabule sinusů vypočtených od minuty k minutě pro poloměr 10,000,000, 

 kdežto trigonometrie Regiomontanova obsahuje výpočty pro poloměr 60,000. Rheticus pak, 

 pohnut příkladem svého mistra; vedl počty tyto od desíti k desíti sekundám pro poloměr 

 1,000,000,000,000,000. Znamenitou tuto práci vydal po smrti Rhetica Otto pod titulem: 

 Opus palatinum de iriangulis. 



Nesmíme se diviti , že Koprník při všech svých výtečných vlastnostech a hluboké 

 učenosti nepřátelů nalezl. Úkaz len opakuje se pravidelně až podnes, že čím vznešenější 

 jest povaha muže , on tím více odporným se stává lidem ducha obmezeného a srdce 

 zkaženého. Mimo to stály výsledky prací jeho příliš na odpor domněnkám tehdáž vůbec 

 panujícím. Jedni , totiž skrovný počet povážlivých , očekávali důkazy a potvrzení nové 

 theorie; jiní, mezi nimi zvláště osobní nepřátelé Koprníkovi, rytíři němečtí, vyhlásili ho 

 před lidem nezkušeným za blázna. Najati kejklíři táhli od města k městu a uváděli 

 hnusnými šprýmy důstojného muže v posměch luzy ; ba drzost jejich byla tak velká, že 

 ve Frauenburku samém na veřejném místě nemotornou parodii provozovati se osmělili. 

 Přátelé Koprníkovi vidouce , jak se luza kolem kejklířů hromadí a jásá , domlouvali mu, 



