150 



blánité pochvy a objímají Články nad kolínky kolem' dokola ; jsoti to podzemní listy, 

 vyznačené nedostatkem plochy listm'. Teprva když štéhlo ttékolik krátkých podzehnních 

 článků vytvořilo, obrací se vzhůru a rozvine se t klas ; v té části stávají 

 mezi kolínky delšími a listy obdržují podélnou plochu. Jenom u některých 



(Obr. í.) 



články 

 našich 

 trav nacházejí se v koutkách listů nadzem- 

 ních pupeny větví , pod zemí nese ale 

 každé kolínko poboční pupen; z toho vy- 

 světluje se chomáčová podoba trav, zvláště 

 osamotnělých. Jelikož každý podzemní 

 článek pobočné větve vytvořuje, povstane 

 hustá skupenina stébel, které nad zem vy- 

 stupují (obr. 2.). často prostírají se pod- 

 zeitní stébla dále, a pak pokrývá jediná 

 rostlina nezřídka rozsáhlou prostoru, ač- 

 koliv by se dle povrchu na mnoho je- 

 dnotlivých trav souditi dalo. Každou louku 

 musíme si tedy rozložili takřka v dvě patra, 

 y jedno podzemní, v němž se vyživení 

 děje a kde pupeny povstávají, a jedno 

 nadzemní, kde se vlastní stébla s listy a 

 květem vyvinují. Hospodáři jest podzemní 

 část neméně důležitá nežli nadzemní, n^i 

 na ní Závisí zdar louky. Ve fysiologickém. 

 ohledu jest podzemní vrstva důležiléjšv 

 neb život její se nepřelrhuje požíváním 

 sena, ba zrůst trávy se tím ještě zvyšuje< 

 Když se totiž stébla v čas nejbujnějšího' 

 zrůstu odstraní, obrátí sešfáva, dříve růstem 

 stébla a klasu strávena, k vytvoření no- 

 vých pupenů, drn stane se hustější a stébla 

 mnohem čelnější. Na tom zakládá se vy- 

 tvořování v zahradách hustých drnů ; drn 

 se totiž musí často požínali, aby tráva k 

 dozrání klasů nedospěla; neb tak sesílí zponenáhla oddenek trávy, an každý pozdější 

 pupen větší jest nežli předešlý. Výjev tento ukazuje, že se nedá rostlina považovati 

 co pouhý shluk pupenů a větví, při čemž by každá větev zvláštní jednotník představo- 

 vala, nýbrž že celá jest jednou bytostí. Z malého zrna, v němž útlounký klíček 

 uzavřen jest, vyvine se z počátku jen slabé stebélko, z pobočných pupenů nejzpodněj- 

 ších kolínek jeho povstanou již silnější stébla nebo podzemní výběžky; z druhé gene- 

 race této povstanou stébla ještě silnější, a tak dále, tak že celá vyvinutá rostlina sou- 

 vislou soustavu tvoří, v níž povaha každé větve od svého postavení závisí. 



Podzemními výběžky jest travnímu oddenku takřka nesmrtelnost pojištěna, při vší 

 pomíjivosti jednotlivých stébel. Z každého kolínka vyniká u zpodu pochvitého listu několik 

 vláskovitých kořínků (obr. 1 . a), které pupen vyživují, jenž na tom místě vyráží. Souvisí-li 

 všechny podzemní výběžky mezi sebou, jde ovšem šfáva z jednoho do druhého; když, 



