152 



(Obr. 3.) 



o spodní soust&va Tětví, b kvetoucí stéblo, 

 etíblo odrůdy Poa liulb. TÍvipara. 



zde totéž, jako při rozmnožování 

 rostlin sazenicemi a semenem. Vý- 

 jevy tyto jsou v rostlinstvu velmi 

 obecné, nicméně ale u trav méně po- 

 všimnuté. Hospodářství čerpá z toho 

 všelijakého užitku ; také ozimni [obilí, 

 které na podzim se zasévá a pak 

 zimou v zrůstu se zadrží, jest proto 

 hustější a silnější nežli jař. Ovšem 

 musí se zde, zrovna jako u strojů, 

 00 se v síle nabylo, časem nahraditi, 

 neb ozim má delší dobu zrůstu 

 nežli jař. 



Mimo rozmnožování semenem a 

 podzemm'mi výběžky jsou u trav 

 ještě dva jiné spůsoby rozmnožování 

 možné, totiž sazenicemi a volnými 

 pupeny. V cukrových sadech guyan- 

 ských nebyla cukrová třtina ještě 

 nikdy seta; má-li se na poli pěsto- 

 vati, vezmou se špičky cukrových 

 stébel a nasázejí se v radách do 

 země, kdežto z kolínek kořínky pou- 

 štějí. Tak povstanou vytrvalé od- 

 denky, které každoročně nová stébla 

 vyhánějí, až po Í8 letech novými sa- 

 zenicemi se nahradí. O rozmnožo- 

 vání volnými pupeny dává se za pří- 

 klad jedna z našich malých trav (Poa 

 vivipara), která jest vlastně odrůdou 

 trávy Poa bulbosa (obr. 3.). Tráva 

 tato má v obyčejných okolnostech 

 takový květ jako jiné trávy, na ji- 

 stých stanovištích ale povstávají místo 

 květu v úžlabcích lupenků krycích 

 pupeny větví, podobné k malým ci- 

 bulkám a snadno odpadávající. Také 

 na dolejších pupenech této trávy ob- 

 jevuje se pak tentýž úkaz. Jako u 

 každé cibule, povstává také zde tento 

 spůsob pupenu tím, že osa pupenu 

 zůstane velmi krátká, kdežto objíma- 

 jící se listy sešili a jako pochvy jeden 

 druhý obstupuje. 



Vzezřeni trav závisí od délky 



