153 



itebelních <!1ánkfl. Mezi dvěma 

 články nalézá se vždy kolínko s 

 listem, dolejší články jsou kratší, 

 hořejší delší, a jelikož největší 

 listy dole se nacházejí, podobá se 

 tráva k chomáči podlouhlých listů, 

 z jejichž středu stéblo vyniká. Oby- 

 čejně vystupuje ale více stébel 

 vedle sebe, a tím vytvořují se tráv- 

 níky a husté drny luk a zahrad- 

 ních prostor, kteréž zvláště v an- 

 glických parkách co tak nazvané 

 bowling greens častým požínánim 

 jako zelený aksamitový koberec se 

 prostírají. 



U většího dílu našich do- 

 mácích trav dosahuji listy nejkrá- 

 snějšího vyvinutí na dolejších krát- 

 kých článcích; stéblo, které oby- 

 čejné jen několik delších článků 

 obsahuje, ježto k hořejšku jsou 

 vždy tenší, nese na svých kolín- 

 cích sice také listy, ale menší, a 

 poslední a nejtenší články nemají 

 již žádných listů (obr. 4). Po- 

 slední článek, který ještě list má, 

 vyniká z něho jako z pochvy, a na 

 konci svém nese květenství, v němž 

 listí a větve náhle jinou, jemnější 

 podobu obdržují. 



Tím jeví se květenství co 

 •zvláštní soustava ústrojů, což tím 

 více do očí bije, jelikož dlouhé 

 články stébla se sporým listím 

 květ vysoko nad listnatý obor vy- 

 zdvihují. Trávy náležejí tedy k 

 rostlinám, kleré v rozličné obory 

 včtených soustav rozděleny jsou, 

 nebof na nich samých dají se dobře 

 tři obory rozeznali : předně obor 

 podzemní, obsahující pupeny a li- 

 stové podzemní pochvy, pak obor 

 nadzemních listů velikých na krát- 

 kých článcích u zpodu stébla, a 

 konečně obor květenství s velmi 



(Obr. 4.) 



Holcus luiLitus ; a kus oddenku, z néhož několik ml»- 

 dých pupenů li, c, J a kvetoucí et^lo «e vj-nikí. 



