169 



Onen se vyvine jenom málo, tento ale dává prvnímu klířnímu listu původ, který vedle 

 špičky z buněí^ného Iřlesa vyroste a brzo lak se zvětší, že jen malá štěrbina v něm 

 zůstane, z níž listový pupen vyniká. Pupen lenlo obsahuje dva neb Iři co pochvy se 

 objímající zárodky lislů ; tam, kde konec kořenu v lodyhu klíčku piecházi, vyniká několik 

 výstupků, první vedlejší kořínky, kteréž při klíčeni samy se vyvinou, kdežto původní 

 prvotní kořínek zakrní. Proto nemají trávy kolni kořenu, nýbrž vždy jen chomáč drob- 

 ných kořínků, kleró z nejzpodnějšiho článku vystoupnou; listy pupenu vytlačují se při 

 kličcní ze štěrbiny děložného lupénku ven; na podélném řezu skrze klíček pozoruji se 

 již mladistvé svazky cevni. které od středu do kořínku a dělohy vybíhají (obr. 27.). 

 Vnitřní lislrojnost trav jest v nejužším spojení s podobou jejich a vyznačuje se přede 

 vším jednostranným prodloužením dle jednoho směru, jak to na stéblech a listech pozo- 

 rujeme. Podstatná látka úslrojil jest dužnalé Ikanivo , kteréž na povrchu pevnou 

 kozí Ccutícula) jest chráněno. V stěnách buněk pokožných usazují se křemen, v bam- 

 bosu sráží se i mezi kolínky v lak velkém 

 množství, že co labašír do obchodu při- 

 chází. Svazky cev běží v buněčném tka- 

 nivu vždy jen dle délky a nikdy se neroz- 

 vělvují a nespojují, jako u rostlin s listy si(- 

 nalě žebernalými. Jen v kolínkách uhýbají 

 se cevni svazky ke vnitřku a vytvořuji 

 zvláštní zapletení ; odtud vycházejí též cévy 

 do listů nebo do větvi ; v následujVcím 

 článku mají však rovný běh, jako před tím. 

 Válec sesílujíci, jako u dvojděložných 

 rostlin, chybí jak palmám tak i trávám, 

 pročež se nestává článek jednou vyvinutý 

 nikdy tlustším. 



Soustava trav. 



Jak jsem již vyložil, jeví se zvláštnosti trav nejnápadněji v jejich květenství, 

 pročež podle toho nejlépe roztříditi se dají. Mně zdá se býti následující rozdělení 

 poněkud přirozené. 



Dle květenství povstávají Iři skupenlny, které jakožto stupně vývinu pořadí tvoří, 

 a sice : A) Irávy klasnaté. B) Trávy latnaté. C) Trávy s dvojitým květem. 



A) Trávy klasnalé obsahují nejjednodušší trávy, a mají podél klasové osy bez- 

 slopečné klásky. Pořadí rodů sem náležejících ustanovuje se vyvinutím klásků a 

 jest následující: 



a) Trávy smilkovilé (Nardoideae) jsou nejjednodušší a mají jednokvěté klásky 

 bez plev. 



Ostatní klasnaté trávy rozštěpují se v dvě řady, z nichž jedna má klásky v příč- 

 ném postaveni (pod úhlem 270°), druhá v střídavém (pod úhlem 180"). 

 Řadil .9 úchylkou klásků 180". 



b) Psilurut; klásky dvoj květe, bez plev, 



c) Lolium (jilek) ; klásky dvojkvěté, po jedné plevě. 



Rada s úchylkou kláskťi 270*. 



d) Lepturus: klásky jednokvěté s příčné stojícími plevami a blánitýrai pluchami. 



Vyvinutí klíčku žitného. 1. Počátek klíčku, c ko- 

 I-íneli, a pupen , h lupen dčložný. 2. Fozdéjéí 

 stav, lupen déložný í> obstoupí klíček. .3. Dospélí 

 rostlinka klidní, hh kořínky vedlejší, e pochva dě- 

 ložného lupénku, / štěrbina jeho. 4. Podélný pru- 

 iez téliož ; písmena jako pied tím- 



