175 



h) (iňlc biideiiie míli ohled nu všelikí jiné viaslnosli lěla, klerú s dýcháiiiin \ jakémsi 

 poméru stoji, na velikost, tíži, slaií, pohlaví, slav a řemeslo, zdraví a neduživosl, ná- 

 rodnost, plemeno a J.. i) také již tu vyhižili sluší ouéinky rostných úkonů našeho života 

 na povahu dýcháni. It) konefné i vplyv duševních mocností na tlýchání a všeliké upo- 

 třebení jeho v poměrech společenských aspoň povrchně vylííili tl-eha, dokud se prosto 

 na zevnť-jšku jeví. bez dalšího skoumání, což do oddílu pátého odloženo budiž. 



a) Doby přirozeného dýcháni trvají jistým časem, a však ne ve stejných rozmě- 

 rech, ani v stejné rychlosti : vdychování hVvá něco delší a zdlouhavější, vydychování 

 kratší a rychlejší. Podobné trvání přestávek řečených bývá nestejné, rřechod ze 

 vdechu do výdechu stává se bez značné přestávky zponenáhla od jednoho do druhého; 

 vdechu pak od výdechu pí-etrhnutí jakési a pohovění, ač krátké, znamenáme. Příčiny 

 toho udáme, kde o mechanismu dýchání nduviti budeme. 



Počet dechů za ustanovený čas, ku př. za minutu, bývá při stejných okolnostech 

 dosti stálý; u dospčlého člověka střední veliliosli asi 16 dechů za minulu, u novoro- 

 zence přes 40, za pacholectví ubývá až do 26, \ jinošství do 18. v sešlém věku pak 

 častosti dechu pro krátkodušnost zase přibývá. 



Libovolně dechy až do nepodobna na počet zmnožili miižeme. Pokusil jsem se 

 o to pomoci hodinek í-ckundních, i nalezl jsem, že až do 360 nejkratších dechů a vý- 

 dechů za jednu minutu vydali jsem dovedl, při čemž 6 dechů v jednu sekundu se vešlo. 

 Po namáhavém běhu spočetl jsem 120 dechu za minutu. Dýcháni ale též značné umen- 

 šení dovoluje, ku pi'. 6, 4, 2 dechy za jednu minutu. Tylo zkoušky se mohou bez 

 zlých následků na více minut prodlouHli. Znamenitý výjev se vyškytá, když asi 120krát 

 za minutu a tu došli hluboko a na delší čas dýcháni se opakuje ; pocítíme tu jakési 

 brněni po celém těle, podobné onomu což známe jménem zdřevěněni oudu, když jeho 

 nerv při nepohodlném leženi déle stlačen byl. Zdá se, že by delší prodloužení takové 

 zkoušky k mrtvici přiblížiti se mohlo. Tento cit při běháni se nejeví ; snad že tenkráte 

 činnost nervů na skrčování svalů se odvádí. Kdo by tylo zkoušky opakovati chtěl, 

 musel by k tomu použili hodinek sekundnich, visacích nebo kapesních. V nedostalku 

 těch třeba sobě upravili pendul nebo kyvadlo potřebné délky, za sekundu na jedno ký- 

 vání. Vezmi k tomu olověnou kulku, provrtej, provlikni šňůru, na jejímž koiici jsi udělal 

 uzel, aby kulka se udržela, pak změř šňůru na délku 993'/i, millimetrů (.bezmála 34 V, 

 Vídenských palců), upevni hořejší konec, aby šňůra svobodně kývala ; jeden kyv bude 

 pak právě trvali jednu sekundu. Když pak na jeden kyv dechtieš dvakrát, budeš mil 

 za minutu dechů 120 jako nahoře při běháni, když dechneš šestkrát, bude dechů 360 

 atd. Podobně můžeš změřili kyvadlem umenšeni počtu dechů, až do ouplného zatajení. 



Zatajeiii dechu dá se prodloužiti na jednu minutu. Jsou na pomoří Kalifornie 

 potápěči na perle, kteří 2 i 3 minuty bez dýchání pod vodou vydrží; když se ale vy- 

 pravuje o osobách, které třeba půl i celou hodinu pod vodou meškaly., jest lo bajka 

 aaebo byl lo mam. 



vyhloubena, na liořejííra konci okrouhlou ploskou násadkou opatřená, která se k uchu piiloží, dolejJí pak 

 na povrch prsou, ahy se spůsohyšuméní dechu vypátraly. Plcssimcier, tlukomřr, jest co plíšek tenký 

 kotouiek ze slonové kosti, neví sokym krajem ohroubcný, jenž se dutou stranou na různá místa 

 prsou položí a na ndjž prsty se poklepává; zvláštnost zvuku udává, plícc-Ii tam volné nebo za- 

 cpané jsou. 



