177 



podle míry novorrancouzské 8590 krychl. centim.; výška jeho byla 6 str. 11 '4 coulů, 

 vážil 19 kamenů a 5 liber (kámen =22 lib. nebo '/j Ct. ""/n lib.) := 423 lib. angli- 

 ckých (něco lohíích našich). Po dvou rocích touláni se po kraji a namáhavého živo- 

 bytí vrátil se do Londýna, zdraví maje velmi porušené, i přijal byl do nemocnice. Bylf do 

 koslí vyzáblý, mt-l silný kašel, při Čemž množství hnisoviny vyhazoval. Při novém ohle- 

 dání nalezeno, že jen ještě 10 kamenů a 1 lib. = 221 lib. váží, výška byla zmenšena 

 o 4 coule, dýchání pak ukazovalo 344 krychl. coulů = 6810 krych. centimetrů, což 

 arci v porovnání s jinými ještě přemnoho se zdá, u něho samého však na ztrátu 20 

 procentů ukazuje. Jiné jcšlě pády přivádí Hulchinson, kde při dobrém ještě zdraví na- 

 stávající chorobu plic pomocí svélio nástroje prorokoval. Zvláštního zmínění zasluhuje 

 výsledek Hutchinsona, že výška postavy jest v přímém poměru k velikosti dýchání, 

 a sice mezi 5 a 6 střevíci bezmála po 8 krych. coulů na každý coul přírůstku výšky. 

 Méně důležité a určité jsou poměry dýchání k tíži. Co se týě& stáří, znamenáno , že 

 mezi 30. a 60. rokem skoro 1 V, krychl. coulu na velikosti dechu ročně ubývá. Však 

 to není všechi*ii vzduch, jenž nejhlubším vydechnutím z plic vypuzen byl, nýbrž zůstane 

 v nich ještě značné množství, což se v průměru u dospělého člověka podle Goodwyna 

 na 1476 až na 4000 krychl. centimetrů (107,(i — 200 krychl. coulů) udává. O tom se 

 :irci jen přesvědčíme na plicech z mrtvoly vzatých. Ostatně každý ví, že telecí nebo 

 skopové plíce (nebo hrudí, jaké se v jatkách prodává) značně vzducliem naplněny jsou, 

 odkudž jejich stkvěla barva pochází. Tento vždy v plicech obsažený vzduch, s tím co 

 při nejhlubším vdechnuli přijímáme, čini teprv absolutní množství jeho, i bylo by tedy 



u mne, podle toho jako nahoře udáno, asi 3600 + !iÍÍI^-rÍ22^ =3600 -(-2328=6338 



ikrychlových centimetrů, ufbo 352 krychlových coulů. 



Dále ještě poznamenáme o mělkém a hlubokém dýchání následující. Když Jsme co 

 nejhlouběji vdechli, jest nám na vůli nejskrovnějším výdechem vypustiti něco málo \zduchu, 

 třeba jen půl krychlového coulu, a zase jen tolik vtáhnouti. Při nejkratším a nejčastějším 

 dýcháni nahoře uvedeném, 360 vdechů a výdechů za minutu, střídalo se vzduchu jen asi po 

 dvou krychlových coulech. Podobné mělké dechy mohou se prováděli na všech ttupních 

 výdechu až do posledního nejhlubšího, což při dost malé cvičenjsti lehce dovedeme. Zpo- 

 zorujeme při tom, že tato zkouška při nejhlubším vdechnutí značně prodloužiti se dá, kdežto 

 při nejhlubším vydechnutí jen krátký čas vydržíme, pocítice nemilý cit záduchu a neodola- 

 telný pud k násilnému vdechnuti. Pročež není jednostejné, zdali zatajivše dech na delší čas, 

 jak nahoře udáno, po nejhlubším vdechnutí nebo vydechnuli lo učiníme. V druhém pádu jen 

 na králko můžeme v bezdechu setrvali, an nás brzo cil ouzkosli zajme, pronikujíci všechno 

 nervstvo celého těla a nutící k nevolnému vdechnuti, kdcžlo v prvním pádu zkouška se 

 lépe daří a až do jedné minuly prodloužili se dá. Pročež i Hulchinson těm, jimž po- 

 třeba káže déle dechu zatajiti, ku př. při delším meškání v hustém dýmu, nebo při 

 potápění, podává tu radu, aby dříve několika nejhlubšími vdechy a výdechy plíce až do 

 nejkrajnějších jejich konců co možná vyčíslili a svěžím vzduchem zásobili, načež v za- 

 tajení dechu třeba třikrát déle setrvati můžeme. Tímto prostředkem muž, jenž se ke 

 zkoušce nabídl, ouplných dvou minul bez dýchání setrval, což jen nejzručnější perlo- 

 lovci dovedou. Když při slavení tunelu pod Temží u Londýna v klenbě protrženi se 

 stalo a voda jej naplnila, jednalo se o důkladné prohledání otvoru, aby se zpráva učiniti 

 mohla. Pan Brunel sám, slavný stavitel tunelu, nechal se s jedním ještě společníkem 



Žlia 1859. 12 



