180 



přirůstající odpor žeber překonati se musí. Silného vdechování užívá se též při ssání 

 když se děje celou hrudí, jako při vsrkování vody z povrchu, nebo při vytahování na- 

 braného moku z hudebních trub a rohů, jako u trubačů vidíváme, aby svůj náslroj vyčistili. 

 K vyměření síly dýchání užívá se zvláštního manometru nebo hustoměru, a sice 

 dvojího spůsobu, kratšího na rtuf, delšího na vodu. Na první vezme se roura skleněná, 

 asi dva střevíce dlouhá, v průměru as 3 linie, v třetině se ohne směrem opačným (zdola 

 nahoru) a pak ještě as na dva palce směrem vodorovným, aby se do ní pohodlně fou- 

 kati mohlo. Tak připravená roura připevní se dráty na podlouhlé prkénko, na kterém 

 jsou čárkami naznačeny stupně výšky podle francouzské míry po millimetrech a třeba 

 spolu podle rakouské po coulech a liniích. Levněji si zřídíme manometer s vodou; 

 vezmou se k tomu dvě roury v průměru na *i\ coulu, z nichž jedna asi 6 stř. dlouhá, 

 druhá kratší jest; aby se pohodlně do ní dýchali mohlo, vstrčí se do příhodné nádoby 

 prostředkem korku a připevní k dlouhému prkénku, opatřenému měrou na coule a linie. 

 Na konec kratší nastrčí se rourka z kaučuku, aby se k ústům přihnouti dala. Obě ra- 

 mena se pak do prostřední výšky naplní vodou karmínem zbarvenou, aby lépe do zraku 

 padala. Potom foukej poznenáhla až k nejvyššímu napnutí do roury kratší, při čemž 

 v delší rouře vystoupí voda a změří se její výška. Vezme se pak dvojnásobně, z pří- 

 činy, že oč se sloup vody v delším rameně zvýšil, o tolik se také snížil v rameně 

 nižším. Prostředkem takových nástrojů, zvláště rtuťového dechoměru (pneumatometru), 

 obdržel Bernský prořessor Valentin (Lehrbuch der Physiologie des Menschen 1. Band 

 pag. 842) následující data: 



Střední počet 22,15 „ 102,2 149,25. 



Z té tabule viděti, že při vydechování mnohem větší síla se vynaložiti může nežli 

 při vdechování (jedinkou výmínku činí tu lil. G., o jejíž správnosti pochybovati budiž 

 dovoleno). Příčina toho záleží dílem na větším množství a síle svalů vydychujících, 

 dílem na značné síle, kterou při výdechu , nebo vlastně při výdmuchu i bezděky 

 poskytovati může soužení dutiny ústní, jehož síla nemalá jest, jako každý pozná, kdo 

 dmuchavky užívati umí, anebo kdo polní troubou zvuky vydávati zná. Také nemilý pocit 

 u vnitřku prsou, jenž se při násilném vssáni oznamuje, poněkud zabraňuje vynaložili 

 všemožných sil na tento účinek, což asi v tom svůj důvod má, že se srdci a žilám 

 v útrobě hrudní, namáhavým a konečně i bezúčinným rozpínáním žeber, puknutím hrozí. 



Ty a takové podatky však mají jen cenu relativní; ukazují toliko, kteří ze zkou- 

 šejících více, kteří méně síly na výdech nebo vdechnutí vydávati mohou, jaký u jedno- 



