182 



sprostější a každéma při ruce jsoucí míra jest šňůra nebo tkanička, jíž se objem těla 

 na rozličných výškách vyměřuje, a sice hned pod paždí, pak nad bradavičkami, pod nimi 

 nad důlkem srdce, okolo beder. Dlouhost šňůrkou tak obdržená, změřená na měřítku 

 coulovém, udává nám objem těla na těchto místech. Může se též užiti známého měřítka 

 z lakovaného plátna na cívce, jakým krejčí moderní brávají míru na šaly. Zhotovili 

 jsem si pásek z lakovaného plátna ze dvou kusů složený. Dva konce se spojí pra- 

 mínkem vulkanisovaného kaučuku, guttou perchou přilepeného, druhé dva konce jsou 

 Yolné, přeloží se při měření přes sebe a upevní dvojnásobným dvojšpicím háčkem. To 

 se stane při stavu prsou prostředním, pak i při nejhlubším vydechnuti. 



Když se pak vdechuje, rozstoupnou se konce s kaučukem a ukazuji míru roz- 

 šíření prsou, která na připevněném, asi 5 coulů dlouhém praménku s měřítkem odčísti 

 se může. Ještě jednodušeji se to měření děje týkacím kružidlem (Tastenzirkel), jimž se 

 rozličné průměry těla při vdechování a vydechování udávají. Tím spůsobem změří se 

 veličiny rozšiřování prsou a porovnají se s výsledky zkoušek se spirometrem. Pozna- 

 menati sluší, že velikost zevnějšího obsahu nestojí vždycky s obsáhloslí plic v rovném 

 poměru, an zde na tučnost podkožní ohled brán býti musí. Největší práce v té věci 

 podnikl Hutchinson, ačkoliv bez valných prospěchů. Užilí k lomu dvadceti mrtvol, 

 u nichž, vyňav ouzkým otvorem plíce i srdce a zváživ je, vylil dutinu sádrou, na odlivku 

 pak změřil její průměry, rozsáhlost plochy plicni a oponní, a všechno porovnav na ob- 

 šírné tabuli vystavil, kdežto ohled bráno na pohlaví,- stáří, výšku a váhu těla, na tíži 

 srdce, pravého i levého plíce, na obvody prsou zevnější i vnější, na rozměry povrchní 

 plochy vnitřní dutiny, krychlový její obsah, rozličné ^irůmřry v rozličných směrech, 

 konečně i na velikost prostoru při nejhlubším dýchání. A. jací léto mnohočinnosti byly 

 výsledky? Větším dílem negativní. Poznalo se, že velikost a šířka těla nesouvisí 

 nutně s rozsáhlostí dýchání; to samé platí o zevnějším objemu prsou, který hlavně na 

 tučnosti záleží a v přímém poměru stojí s tíží celého lěla. .Muž, jak říkáme, silnf může 

 míli malé plíce, hubený pak plíce velké, jen obsah dutiny prsní a rozsah její pohybli- 

 vosti ukazuje přísně na velikost dýchání. K vyměření rozšiřováni těla při dýchání mohl 

 by se také zhotoviti krunýř z plechu, a ke kyčlům, krku, ramenům nepronikatelně při- 

 pevniti, nahoře vedle krku nebo dole po straně s rourou skleněnou širokou, měřítkem 

 na couly krychlové opatřenou, do níž by se vody nalilo, až by jí byla dutina mezi 

 tělem a krunýřem po samou rouru naplněna. Pří dýchání by pak voda v rouře vystu- 

 povala a padala, čímž by se rozšiřováni a sužování prsou a břicha bezprostředné oka- 

 zovalo. Pokusím se někdy za tohoto školního běhu, zříditi lakový krunýř a polřebné 

 zkoušky podniknouti, čehož výsledky v náš časopis svým časem podati hodlám. Již 

 napřed může se očekávati, že prostor, mezi nejkrajnějším soužením a rozšířením prsou 

 zajatý a vystoupením vody v rouře změřený, něco větší bude nežli ten, co se na spi- 

 rometru ukazuje, neboř mimo vzduch vniká při rozšířeni též jistá množina krve do 

 dutiny prsní, mimo tu co při pravidelném kolotáni se navracuje, podobně při sužováni 

 se ji méně přijímá, který rozdíl na měřilku krunýře označovati se bude. 



Ostatně zmínili se rausime zde také o různých spůsobech dýchání, jaké nám na 

 zevnějšku dříku do očí padají. Francouzové Beau a Maissiat byli první, kteří o té věci 

 obšírnější pozorování vykonali. Vystavili tré rozdílů : břišní dýchání, dýchání žeberní 

 dolejší a hořejší. Tof jsou spůsoby dýchání částečného, naproti těm slojí nedýcháni 

 a dýchám povšechné. Jest stav zdánlivého nedýcháni, jako při hlubokých mdlobách, 



