183 



kdežto lékaři užfvají rozličných prostředků, aby se vyáetřilo, zdali ještě ngjakrt známka 

 dýchání se nalézá, k íomuž plamen sviCky nebo malé pejříCko k nosu přidržíme, anebo 

 jiné lehce pohyblivé véci se berou. Co se týče určitějšího vyměření nižných spůsobů 

 dýchání, pohybů břicha, žeber, prsní kosti, velikosti a směru těchto pohybů, mohlo 

 by se to podobnými pásky s kaufukem, jako nahoře navrhnulo, vykonali, připevněním 

 nebo přilepením jednoho konce na pohyblivá místa prsou, druhého pak na nepohyblivá, 

 třeba na klíče, na páteř, anebo raději na rámec zevnějSÍ nepohyblivý, při čemž arci 

 i lélo v nepohyblivém stavu udrženo býti by muselo. 



Méně starostlivý, a v.íak více méně dostatečný bývá spůsob ohledáváni prsou 

 n lékařů; uživajif áňůry nebo pásku z voskovaného plátna, měřítkem opatřeného, k vymě- 

 ření pravé i levé polovice prsou, z jejichž nestejnosti na chorobnost jednoho nebo 

 drahého plíce soudí. Zvláštní také mivá zájem ohlodání prsou a těla pro diaetetiku 

 (idravovědu) a gymnastiku (tělocvik) , kdežto na pohyblivost žeber, klíčů , lopatek, 

 pálra, pak i na stélé roz.šíření prsou následkem tělocviku zřetel se obraci. 



Jest ještě jeden spíisob ohledávání a vyměřování prsou a celého dříku, v ohledu 

 krasoměrném velmi důležitý, jenž náleží v obor obrazných umění, zde však nás se méně 

 lýka, jednajících o pouhém dýchání. 



^) Nebude snad od místa promluviti zde také o novém veledůležitém |spůsobu, jehož 

 lékařové k vyšetřování útrob prsních (hrudních) s největším prospěchem užívají; míním 

 lotiž tak zvanou percussi a auskultacl (poklep a náslech)- První záleží v tom, že na prsa, 

 Jež vyšeti-ili chceme, nadzminěný (sir, 174pozn.) nástroj, plessimeter, položíme, a prstem 

 n* tento klepajíce pilně nasloucháme, jaký zvuk klepání loto vydává. Při auskullací pak ne- 

 vyvádíme zvuky uměle, nýbrž nasloucháme zvukům, které uvnitř prsou bud klepáním srdce, 

 lepáním větších žil anebo prouděním se vzduchu do plic a z plic, tedy dýcháním se 

 Ivoří. Slyšíme pnk zvuky tylo, jak mile ucho na prsa přiložíme, aneb ještě lépe pomocí 

 slethoskopu. Z jakosti pak zvuků těchto pozná zkušený a cvičený lékař s podivuhodnou 

 časlo určitostí, v jakém stavu útroby prsní se nalézají, zdali zdravé neb choré, a na 

 jaký neduh choré jsou. 



Obrafme se opět k perkussí. Spočíváf tato na úkazu velmi jednoduchém a vše- 

 obecně známém. Zaklepáš-Ii na sud prázdný, vydá tento zajisté zcela jiný zvuk, nežli 

 sud nějakou lekutoslí naplněný. Uhodíš-li na buben se všech stran dobře uzavřený, 

 obdržíš zvuk plnější, silnější, čistší, nežli by vydal buben na jedné straně protržený. 

 Zaklepej prstem na tvář svou při otevřených ústech, potom při ústech zavřených jen 

 málo nadmutých, a konec^ně na tvář co možná nafouknutou, a poznáš ihned veliký 

 rozdíl zvuků, v každém tomto pádu vyvolaných. Podobné se děje při klepání na prsa 

 n»áe. Prsa (hrud) naše představuji dutina nejvíce plícemi vyplněnou , tyto však ve 

 zdravém stavu ustavičně vzduchem naplněny jsou, více při dýchání, méně po vydech- 

 nutí, vzduchoprázdně však i po nejhlubším vydechnutí nikdy nejsou. Dutina prsní tedy 

 vzduchem naplněná odpoví na poklep zvukem zajisté jiným, plnějším, hlučnějším, nežli 

 by odpověděla jsouc naplněna nějakou lekutoslí a tedy vzduchoprázdna. Každý se sám 

 o tomto snadno přesvědčiti může. Polož prst levé ruky nad první žebro pravé strany, 

 a klepej na něj prstem pravé ruky své, uslyšíš zvuk plný, jasný, hlučný; opakuj kle- 

 páni loto vždy o žebro nižeji, a poznáš asi nad šestým neb sedmým žebrem, že se 

 zvttk pojedn iu změnil, že pozbyl plnosti a hlučnosti své , slav se prázdným, temným, 

 málo hlučným. Tato proměna zvuku dokazuje, Se pod klepajícím prstem tvým nespo- 



