187 



Podobně se zamezuje volné dýcháni chorobným stavem části břišních, jejich zani- 

 c-enim, zatvrzením, olokem, přeplněním, zvodnatěnim a j. 



Krev-li nezdravá, rozmísená, pHliS ostrá nebo ztupělá, oběh-li jeji prudký nebo 

 ídloubavý, horeřný nebo zimniční, srdce-li a cévy rozdrá^.dény nebo ochablé, důtklivost-li 

 zvýšena v mozku a nervech nebo snížena, vSechno se odráží palměji nebo nepalrnějl na 

 spůsobcťh dýchání. Pročež také v lékařství diagnostika hrudni za umCní nejdůležitější 

 se pokládá a za našich časů nejznačnějších pokroku učinila, jak o tom již nahoře (g) 

 zmíněno bylo. Kdo chceš o ní důkladného naučeni nai)yti. prostuduj knihu: Handbuch 

 der speciellen Palhologie und Therapie, redigirt von Rud. Wirchow, Eriangen 1854 

 pátého dílu první odděleni o chorobách ústrojů dýchacích, první polovici úvod zajímající. 

 My dále se zde tou věcí bavili nemůžeme. 



Co se týká národnosti, záleží tu nmoho na vrozeni (naturell), na letoře, mravech 

 a obyčejích, dobrobylu, politických a historických poměrech, na spůsobu vlády, zvláště 

 pak na položeni zeměpisném, an známo, že jižnější krajiny více přeji vyvinování prsou 

 nežli severnější. 



Jak se chová mohutnost dýchání podle lidských plemen, o tom dosaváde málo 

 pátráno, snad z nedostatku zdatných nástrojů. Jen z vytrvalosti u práce, nebo změřené 

 síly svalů dynamometrem mohlo by se soudili, že ku př. ethiopické plémě mocnějším 

 dýcháním nadáno bude nežli kavkazské, to pak mocnějším než malajské a t. d. V tom 

 však od pozdnějších cestovatelů jisté poučeni očekávali musíme. 



i) Jsou také všelijaká chování se těla, přirozeně založená na roslních zábyvech, 

 která obzvláštní vliv provozují na spůsoby našeho dýcháni; náležejí sice ještě k stavům 

 zdravotním, jsou však jen počasní a pomíjející, ano i někdy do úkazů chorobných pře- 

 jíti mohou. Sem náleží : 



i. Spaní a bdění. I'ři 'usnutí se dýcháni prodlužuje a tratí na častosti, v hlubo- 

 kém suu též i hlubší bývá. Zde jiných porovnávajících zkoušek nemožná zaříditi, leda 

 o častosti dechu, a i těch není. Za bděni se dýchání přirychluje. 



2. Zrychlení oběhu krte následkem pohybů svalových zrychluje též dýcháni, jako 

 poklidné trváni těla s dýcháním pokojnějším spojenu bývá. Když pak krev se zpouzi 

 následkem horečky, přibývá dýcháni na spěšnosti. 



X Také hlad a i«e;i nabývají povahy horeční a tím dýchání přlrychlují, nasyceni 

 pak je mírní, ledu by byla slušná míra v jídle a pití překročena, což na počátku mecha- 

 nicky oučinkuje a dech skracuje, an opona a bi-išni svaly pro naplněni žaludku volné 

 oučinné býti nemohou. Když po zažiti nová potrava do krve přešla, zrychlí se hned 

 tepáni srdce, s lim pak i dýchání. Ynikla-lí jídlem nebo pitím do krve látka dráždivá 

 ■ebo přijaly-li do vnitř jakoukoli cestou, kůží, plícemi, látky jedovaté, nervy dojímající, 

 jeví se hned účinek jejich také dýcháním. Sem náloží hlavně působení některých plynů, 

 výparů, s těžkým dýcháním, ba i s nebezpečenstvím udušení spojené. 



4. Také lu ohled bráti třeba na vplyv souslaey nervni, jímžlo všelijak dýchání 

 zmíněno bývá. Vycházif budlo od mozku a míchy, jako to bývá při rozličných vášnivých 

 zbouřenich, nebo bere svůj vznik od nei-vů vlastně roslních, na nervy dýchací si ou čin- 

 nost vyvádějících. Sem náleží zívání, skytání, která jak se zdá od nervů střevních 

 a žatodkových pocházejí. Jiné výjevy zdají se bráti počátek od nervů srdečních, jako 

 vzdychání a všeliké spůsoby nastávajícího zádechu. Jiné vycházejí od proslogmirniho 



