199 



vodní počcl ukftzoval. Podobné mřřeni, které sp Současné a později i v jiných zemích pro- 

 vedlo, jako v Anglicku, v Rusku, v Prusku, ve Švédsku a j. věc tuto potvrdilo, tak že «e 

 porovnáním a uvážením téchto výsledků ustanovilo, ž« pravá velikost nynéjéiho metru nikoli 

 deseti-mi lionova nýbrž 10,000,856 část čtvirníka poledníka naší zeniíkoule jest. 



Pařížská akademie, které se celá věc tato piedlo/ila, ustanovila se na tom, že se 

 přijatá již základní míra více míniti nenujže, ano že to ani v žádném odporu s duchem 

 tohoto podniknuti není, jelikož původcové jeho jen sbliieiič zmíněný poměr (1 : 10,000.000) 

 byli ustanovili, a že se metr i nyní vždycky za descti-nu'lionovou část onoho roku 1808 

 vypočteného čtvcrnika považovati a právě i tímto spůsobem také vždycky snadno nahradit dá. 



Zmíněné vady jsou příčinou, že rozšiřování metrické míry na mnohých učencích 

 jmenovitě německých, jako Besslovi a j., velkých odpůrců nalezlo. Tak na př. Littrov 

 zřejmé hlásal, že sotva nijaké krajiny bude, která by své sáhy, stopy a t. d. za míru me- 

 trickou vyměnila. Jak se_ předvídali dalo, předpovídáni jeho se špatné vyplňuje. Pravdať 

 jest, jak namítají, že metr jen domněle jakousi přirozenou měrou jest, že ustanoveni veli- 

 kosti jeho od pozorovatele a od počtáře závisí, že tedy jako všecko uměni i toto se zdo- 

 konalovati může ; že se míra tímto spůsobem ustanovená tak snadno, jak by se zdálo, 

 nahraditi nedá, kdyby se ztratiti měla, a nahradi-li se konečně, že se čtverník i nejdoko- 

 nalejšími stroji a nejumělejším spůsobem na několik set metrů určitě ani ustanoviti nemůže 



Skutečně by také metr za těmito příčinami špatně si byl do jiných zemí dráhu kle- 

 stil, kdyby zmíněná přirozenost a domnělá nezměidivost hlavními výhodami jeho býti niély. 

 Není to ani jedno ani druhé, co jej všude vítaným činí, provedeni deselinné soustavy v míře 

 jestif ta věc, která mu všude dráhu klesti ; zajisté u miry druhá to přirozenost ! V tom 

 leží příčina, která toto měření, poněvadž rozumové, všem národům stejně přiměřené činí, 

 jelikož se v délent svém naší početní desetinnou soustavou řídí. Odtud patrno, proč učenci 

 této miry již vesměs užívají a vzdělanější si jí i všeobecně přejí, a že, třeba i velkých od- 

 porů méla, svým časem si předce do celého světa dráhu proklestí. 



Zprávy vědecké. 



Dne 12. ledna vypátral mladý hvězdář Pařížský Chaconmc novou malou planetu, 

 která jest již 38. v řadě asteroid. .Jest to hvězda 9 — 10. velikosti, jižto nazvali Leda. 

 Pan Chacornac, který odkryl již pět planet, obdržel za to od akademie Pařížské odměnu 

 zároveň s pány Lutherem a Goldschmídtem. Leverrier vyslovil své přesvědčeni, že množ- 

 ství malých planet mezi Marsem a Jupitrem jest veleznamenitě', a že do roku 18G0 zajisté 

 sě jich do plného sta objeví. 



Pan Sainte-Claire DeviUe, který nedávno vědecky prozpytoval Sicílii a sousední její 

 ostrovy, uveřejnil o nich mnoho zajímavých zpráv. Mezi jiným popisuje naftové jezero 

 blíž Palagonie, z něhož neustále vystupuje plyn, skládající se hlavně z dusíku, něco kyse- 

 liny uhličité, vodíku uliličnatého a kyslíku. Čtyiy paprsky plynu toho j?ou znamenité silné 

 a dosahuji výšky několika decimetrů nad povrch hladiny. Mimo to však vyskakuji na je- 

 zeru nesčíslné bubliny téhož plynu, které se neustále rozpryskuji. Podobné úkazy spatřuji 

 se při bahnitých sopkách Maealubských blíže Girgenti. Bahnitá voda těchto sopek má 

 značné slanou chuť. 



Menažerie v Jardin-des-Plantes v Paříži rozmnožena byla nedávno štědrotou cisai- 

 rovny dvěma exempláry z čeledi koňů, o které se učení hádají, kam je vřaditi mají. Lišit 

 se tato zvířata patrně od poloosla menši hlavou, kratšíma ušima a též srstí. Vůbec nuV 

 se za to, že pocházejí z Malé Asie. Naproti tomu pokládá je princ Karel Bonaparte z,i 

 druh oslů a vykazuje jim za vlast Afriku. 



V Ruších nebyla válka na překážku snahám a pokrokům vědeckým. Jen do Asie 

 vyslány jsou čfyry výpravy ku prozpytování méně známých krajin. Jedna z nich pod 

 panem Schwartzem má za cil východní Sibiř; druhá odebrala se do stepi Kirgisú ; třeli, 

 v jejímž čele stoji pan Dollen, má za likol, zeměpisně ustanoviti jistá místa na Uralu ; 

 čtvrti konečně, k témuž účelu vyslaná, odebrala se z Moskvy a má předepsanou cestu 

 přes S.vatov do Astrachanu. Také (rigonomctrická vyměřování v jižních Ruších a v kra- 

 jinách zakavkazských netrpěla válkou žádného přetrženi. — - Elektrického telegrafu má Rusko 

 již přes 6000 mil délky, a drát jeho váží 8000 kilometrů i více. S ostatní Evropou spo- 



