ŽIVA. 



ČA80PI8 PŘÍR0D1\[ICKÝ. 



Redaktorové: Prof. Dr. Jao Purkjoé a Jan Krejéi. 

 Svaxek III. Ročnik čtntý. 1856. 



Šatnice živočiástva. 



Od Dra. Ed. Grcgra. 



Příroda nenávidí nahotu ; — všude a vždy se sna^.í zahaliti ji v přiměřené 

 a ozdobné roucho ; kamkoli pohlédneme, potkáváme se se snahou touto, nejen v obo- 

 [ rech životních ale i bezživotních. 



Z pénavých vln velkého oceánu vystupuje nový ostrov, stavba to nepatrných zví- 

 řátek, která z tmavého dna mořského během tisíciletí až k zlatým paprskům tropického 

 slunce vystoupila, — nový to ostrov z holých vápenilých útesů, v jehož nejvyšších vrst- 

 vách v krátkém íase veškeren život vedrem tropického slunce umořen byl. Na dlouho 

 v£ak netrpí příroda pustou tuto nahotu ; vlny mořské vyhazují na pustá skaliska roz- 

 ličné řasy a jiné byliny mořské, mrtvé ryby, množství měkkejšů atd. Žhoucí dech slu- 

 neční a tropické deště promění v krátkém čase naplaveniny v úrodnou prst ; a nyní při- 

 nášejí zbouřené vlny kokosové ořechy a semena rozličných palem na ostrov tento, 

 rychlí větrové zanášejí sem lehčí semínka z krajů úrodných, a ptactvo, přes daleké moře 

 putující a na ostrově odpočinuvší, zanechá tam semínka a jadérka rozličných bylin, 

 jichžto ovoce mu ve vlastech požehnanějších za pokrm bylo sloužilo. A tak se povzne- 

 sou v krátkém čase z pustého ostrova štíhlé palmy, keře vonného koření, a připravují 

 byt zvířatům lesním i člověku. 



Ale také tam, kde se na hladkém kamení příkré skály úrodná prst usaditi nemůže, 

 zachytí se ještě plazivý lišejník a útlotvarý mech, a zahaluje zelenou neb šedobílou 

 rooikou smutnou nahotu skalní. Ve výškách, kde věčný mráz tuhý život lišejníků 

 a mechů umořuje, věnčí příroda nahé čelo skalní běloskvoucím diademem věčných ledů 

 a sněhů. Každý kámen , každý močál, každý osamělý břeh, ba každé dřevo obdrží 

 v krátkém čase od pečlivé mateře přírody slušný oděv z útlých bylinek : mechů , řas, 

 lišejníků, hub a jiných. 



Největší však péči v ošacováni projevuje příroda u živočichů. Skoro všichni ra- 

 dnjí se z roucha více méně ozdobného a poměrům, ve kterých žijí, na nejvýše přimě- 

 řeného. Jen málo zvířat se nalézá, která po celý život nahá zůstávají, a ta, jakoby jim 

 stud nedovoloval v světle denním se objeviti, nahotu svou bud v hlubinách mořských 

 anebo v zemi ukrývají. Snesl jsem zde rozmanité oděvy živočichů a urovnal do jistých 

 odděleni dle podobnosti jejich, abych poněkud přehlédnouti mohl nesmírné množství 



Žhra 1856. 14 



