203 



jesl buJto nepřetržený, celistvý, jako obyčejně ve vlasu lidském, anebo světlými pře- 

 hrédkami přepažený, zoubkovaný, všelijak vyšlěrbaný ald. , což Často velmi něžnou 

 podobu vlasu dává. 



Na povrchu svém jest vlas obalen tenkou, útlou pokožkou, složenou % malých 

 šupinek, které u vlasu lidského tak těsně k sobě přiléhají, že je nelze rozeznati, leda 

 by byl vlas pu nějaký Cas v žíravině ležel; na vlasech však některých zvírat velrni pa- 

 trně pozorovati se mohou. 



Kořen vlasový, totiž ona část, která ještě v kůži se nalézá, vězí ve zvláštním 

 pouzdru (pouzdro vlasové, Haarbalg) , a jesl objat několika blánami čili pošvami, 

 o kterých však zde jen tolik podotknu, že se za proměněné a do vnitř ochlípené vrstvy 

 kožní považovali mohou. Na dně pouzdra vlasového sedí zárodnice čili pupenčík vla- 

 sový (Haarpapille), tvoříce hlívku měkkou, cévnatou a bezpochyby i bohatou na nervy. 

 Na povrchu zárodnice vylučuje se látka vlasová, z nížto se buňky vlas skládající rodí. 

 Buňky tylo jsou z počátku měkké, kulaté, šťavnaté; čím výše ale postupují a na sebe se 

 tlačí, tím podlouhlejšími, tvrdšími a suššími se stávají, až konečnč v rohovitá vlákenka 

 prutová se promění. 



Co jsme zde pověděli, neplatí jenom o vlasu lidském, nýbrž s malými toliko roz- 

 díly též o vlasech ostatních ssavců vůbec. Chlup jest vlas krátký a tenký; vlna jest 

 vlas dlouhý, velmi tenký, obyčejně několikrát prohnutý; žíně jest vlas dlouhý, tlustý 

 a silný; ještě silnější jest štětina ; bodlina čili osten jest nejsilnější a nejtvrdší vlas, jako 

 páper (lanugo) ncjtenší a nejoutlejší. Ještě musím připomenouti jednoduchého prostředku, 

 jehož moudrá příroda užívá, aby vlas před přílišným vyschnutím a před nepříznivým vlivem 

 povětrnusti chránila. K tomu cíli položena po boku kořene vlasového jedna neb více 

 malých žlázičck, které olejovatý tuk vylučují a do pouzdra vlasového vylévají, čímž 

 vlas mastnotou touto vždy napuštěn bývá. Tolik o anatomii vlasu. — 



Co se chemického sloučení vlasů dotýká, o tom až dotud velmi málo jest známo. 

 Mimo obyčejné prvky, tkaninu rohovou vůbec skládající, totiž uhlík, vodík, dusík a ky- 

 slík, obsahují v sobě vlasy také dosti značnou částku síry, která, jak někteří tvrdí, čá- 

 stečně s vodíkem se pojí a v nepatrném množství co sirovodík vychází. Na základě 

 hypothesy této užíváno olověných hřebenů, jichžto setřené a na vlasech pozůstalé částky, 

 se sirovodíkem sloučené, tmavší barvy vlasům prý udělují. Také něpo málo kyseliny 

 kfemíkové ve vlasech nalezeno bylo. 



Vlasy jsou velmi pružné a ohnuté snaží se zase předešlého směru dosíci, pro 

 kterouž vlastnost se jich k vycpání polšlářův, pohovek, žínovek atd. užívá. Též pevnost 

 vlasů jest znamenitá; dosti hebounký vlas udrží 3 loty než se přetrhne; můj vlas unesl 

 6 lotu, aniž se přetrhl ; při tom natáhne se vlas více jak o třetinu délky své a smrští se, 

 jak mile tíž odstraněna, ovšem že již ne až k původní své délce. 



Vlasy přitahují do sebe té; vlhkost z okolí svého a tratí pružnost svou v té 

 miře, v jaké se vlhkostí napájejí ; pro kterouž vlastnost se jich co hygrometru čili vlh- 

 koměru užívá. 



Také mnoho električnosti vlasy do sebe přijímají, a přijatou neřády zase pou- 

 ílějí, 1. j. vlasy jsou velmi špatni vodičové električnosti. Eleklričnost však mohou při- 

 jímati bud ze vzduchu aneb z těla zvířecího, a působí snad vlastností toulo mnohem více 

 na tělo zvířecí než dotud známo. Když kočku při suchém vzduchu ve tmě rukou třeme, 



14* 



