205 



v iatnici hmyzu promluvíme, stavěny jsou. Co se podoby chloupků těchto týká, okazuj' 

 pod drobnohledem Často podivnou rozmanitost a něžnost : jsouf obyčejné rozličně rozvětveny, 

 takže se podobuji trnovitým prutům, neb malým bezlislýin strůmkům nebo keřům, parohům 

 jelením atd. Chloupky housenek mají mimo ochranu proli povétrnosti jiné ještě důležité úkony : 

 slouží co zbraň dosti nebezpečná, nebof oslrtí špičky jejich hluboko do kůže lidskú neb 

 zvířecí vnikají a tam se ulomíce vzbuzují zánět a bolestnou oteklinu. Jest nebezpečno pro- 

 cházeti se v lese množstvím chlupatých housenek navštíveném, nebof drobounké, ulomené 

 chloupky ve vzduchu se vznášejí a snadno do plic vdýchány býti mohou , kdež potom 

 zapálení spůsobí. Z příčiny léto jest zvláště Phalaena bombyx processionea v zlé po- 

 věsti. Když housenky se zavinují, vykládají vnitřek pupy chluupkami svými. Motýl pak 

 přináší s sebou nový šat, který zvláště krásou a pestrosti barev se vyznamenává ; oděv 

 tento skládá se ale opět z tenkých a outlých vlásků, které buď co malé chloupky se ob- 

 jevují, anebo do plochy se rozšiřujíce malým pírkára se podobají a rozmanitě bar- 

 veny jsou. 



Vstupmež nyní do jiného oddělení, do 



šatnice ptactva. 



Ptáci jsou miláčkové přírody mezi živočichy; jim uděleno darů nejlepších. Pouze 

 jim jest dopřáno vznášeti se ve výškách vzduchových a plouti pod blankytem nebeským 

 s oblaky o závod. Z vlastí do vlastí se stěhujíce s lehkosti větrovou, staví si umělý 

 stánek svůj hned mezí větvemi temných jedlí severních, hned pod ohromnými listy 

 palem tropických. Nalézajícím vždy v hojnosti potravy zbývá jim dosti času, aby se 

 radovali z utěšeného, pouze jim poskytnutého dárku — z líbezného zpěvu. Povahy 

 vždy veselé, vždy svěží, mysli lehké, bezstarostné, zastupují tyto nejsvobodnější dítka 

 přírody tak řka veselou mládež mezi živočišslvem. Ale mládež ráda se pěkně nosí, 

 ráda ve skvostném a pestrém se okazuje oděvu, ráda šat svůj měnívá — a hle, to vše 

 i ptactvo. Poohlídněme se zde v šatnici jeho : od sněhobílého roucha labutina, z jem- 

 ného práporu utkaného, až k nádhernému oděvu pávovu, od černého šatu havTana až 

 k zlatoskvouci říze bažanla zlatého, jaká rozmanilust, jaká krása, jaká nádhera, jaká 

 zásoba v šatstvu každého jednotlivce! Jiný oděv nosí pták co outlé mládě, jiný v polo- 

 dospčlém věku; pak obléká skvostné roucho svatební, a vymění je konečné za tem- 

 nější šat věku dospělého ; v zimě jinače se šatí nežli v letě, ba někteří i několikráte do 

 roka oděv svůj mění ; i dle pohlaví pták rozličný nosívá šat. 



Přistupme však blíže k jednotlivým oblekům těmto a pohleďme na ně okem skou- 

 mavým. Vidíme, že všechny složeny jsou z peří, jako oděvy ssavců z vlasů. Není 

 však péro nic jiného nežli vlas na nejvyšším stupni vyvinutosti své. Jako vlas jest 

 péro útvar kožní, a složeno z té samé látky rohové, co onen. Vyvolme si k bližšímu 

 seznámení se s útvarem pérovým n. p. péro z křídla husího, které za vzor všech ostat- 

 ních sloužili může. Pozorujeme na něm trojí hlavní částky: 1. zpodní čili brk, 2. ho- 

 řejší čili prut a 3. postranní čili prápor. 



Brk (scapus) vězí v kůži a podobá se tedy kořenu vlasovému; jest však brk 

 roura válcovitá, oblá, více méně dlouhá, z tkaniny rohovíte, průhledavé, tvrdé. Roura 

 má dvojí olvor, zpodní na dně brku, a hořejší menší, tam kde brk na vnitřní straně 

 péra v prut přechází. Středem roury probíhá tak zvaná duše brková, složená z velikých 

 pravidelných, prázdných, nad sebou postavených buněk z tenké, tvrdé blány rohové. 

 Duše začíná u zpodniho otvoru brka, běži skrze celý brk nahoru a dělí se v hořejší 



