211 



podoby obyčejné ncladné, v hlubinách vodních žijících, a jako hmyz odCných pevným 

 celistvým brnčním. 



Čím níže zvířata na stupnici živočišslva stoji, tím více spatřujeme jakousi souvi- 

 slost mezi nimi a říší anorganickou , zvláště v tom, íe k vyrobeni oděvů svých více 

 ménč látek minerálních, zvláštč vápna, potřebí máji. 



Poprvé potkáváme se s úkazem tímto u korejšů, jichžto pevné a silné krunýře 

 hlavně z uhličnanu vápnitého slaveny jsou. Vyvolme si krunýř raka obyčejného k bedli- 

 vějšímu ohledáni. Nalézáme zde opět několik vrstev. Nejzpodnější, bezprostředně svalů 

 a jiných íislrojů vnitřních se dotýkající, jest měkká, drobně vláknatá blána, v nížlo 

 temně hnědé barvivo uloženo jest. Nad blánou touto, kterou vrstvou barevnou nazvati 

 můžeme, spočívá vrstva tvrdá, bílá, vláknitá, která velikou podobnost má s tkaninou 

 chruplavkovitou, za jakou ji též někteří skoumalelé pokládají. Kolmo na zevnitřní straně 

 vrstvy chruplavkovité postaveny jsou těsně vedle sebe velmi tenounké, pouze při velikém 

 zvětšení patrné rourky, naplněné drobně zrnitou hmotou, která v kyselinách co uhličnan 

 vápenitý se osvědčí. Mule tyto rourky vápenilé na zevnitřní ploše chruplavkovité 

 vrstvy ustavičně se tvoří, čímž skořápky v llouštce přibývá. Kdyby však pochod tento 

 nepřetržené skrze celé živebytí zvířete se dál, musel by konečně ki'unýř v tak mocnou 

 a silnou vrstvu vápcnitou vznlsti. že by zvíie pod tíží jeho pohybovati se nemohlo; 

 kdyby však krunýře korejšů, dosáhnuvše jisté velkosti, zvětšovati se přestávaly, tedy by 

 i zvíře v nich jen tak dlouho ríisti mohlo, dokud by v tvrdém, nepovolném brnění místa 

 bylo. Nehody tyto předešla moudrá příroda velmi jednoduchým a podivuhodným pro- 

 středkem, totiž svlékáním čili odkládáním oděvu u jistých zvířat. 



Pozastavme se trochu u znamenitého úkazu tohoto, a pozorujme jej, an právě 

 o raku mluvíme, předně u tohoto. Každý rok mezi měsícem červnem a zářím svléká 

 rak krunýř svůj a nový obléká. Při tom zaleze si do osamělé skrýše a tak dlouho v ní 

 zůstává, až nový pevný krunýř dohotoven jest. Jak se vlastně celý pochod svlékání 

 v ohledu na troje výše jmenované vrstvy krunýřové děje, až dotud dle mého vědomí od 

 žádného zevrubněji vyskoumáno není, tolik zdá se býti ku pravdě nejpodobnější, že pouze 

 tvrdá, vápenitá vrstva odhazována bývá, vrstvy však zpodní zůstati musí, aby z nich nová 

 opět skořápka vytvořili se mohla. Rak svleče starý, obnošený oděv svůj skoro v ce- 

 losti, v souvislosti s podivuhodnou obratnosti; nový šal ale není ještě tak tvrdý a pevný, 

 jako starý, odložený krunýř, rourky vápenilé ještě úplně uhličanem vápenitým naplněny 

 nejsou, pročež také rak tak dlouho v díře své ukryt zůstává, dokud nový krunýř jeho 

 dostatečné neztvrdne. Nejpodivnější při svlékání račím jest , že s krunýřem spolu 

 i starý, spotřebovaný žaludek svléká a nový obdrží, výhoda to, kterou by mu mnohý, 

 jenž denně kabát svůj mění ale zkažený žaludek podržeti musí, záviděl. 



Jako raci svlékají všichni korejši krunýře své; ale nejen korejši, i z jiných tříd 

 živočichové podobnou změnou vždy nový obdržují šat; lak n. p. svlékají hadi, ještěrky 

 a jiní plazi nčkolikkráte do roka rohovitou pokožku, a novou pěknější a větší oblé- 

 kají ; ale i ssavci a ptáci odhazují pokožku svou, s tím pouze rozdílem, že se to neděje 

 pojednou a v malých toliko částkách. 



Že svlékání pevné, nepovolné kůže hlavně z té příčiny se děje, aby zvíře pod 

 krunýřem svým dále růsti mohlo, vidíme nejpatrněji u hmyzu. Larva z vejce vylihlá 

 velmi rychle roste, a v poměru tomto také často luiiou kůži svléká. U housenek nastane 

 první svlékáni kůže obyčejně dvanáctý den po vylihnuli, a asi čtyrykrát se opakuje, než 



