211 



njíleíela k zemi sJwanského nsirudu Milkovců, Milionů íili Milců, jenž v MuUanech pH 

 pomezi Valašska a Sedmihradska přebývali, mévée dle zemřpisných zápisků Mnichov- 

 skýeh 57 mést ve své vlasti*). Jmeflo Okna jest ptesnO slovanské. Slovo okno zna- 

 mená dosud u srbského a rusínského horiiika Ňachtu vůbec, šachtu k dobývání soli 

 nwfvH l<u!iín solné okno. Název solné okno přichází již v listinách od roku 1520 a 1532, 

 uveřejnťnýťli od Labcckého, však v lalinsktím překladu**). Okno sUolne u polského 

 horníka v (Nkuši a okno k svéllu, okno stňledlné u českého horníka znamenalo šachtu, 

 se dne na š<olu pohloubenou, od Némců Licbtluoh, StoHcnschacht, Lichtscliacht zvanou.* 

 Zdá se že též slovo okenice .šachtu znamenalo, alespoň jmenuje se joden důl nedaleko 

 Tordy v Sediniliradsku Okenica- V uherských listinách vyskytuje se sk>vo okno, ač již 

 zmadafené, na začátku třináctého století***). 



SoWtá ložislé v Sedmihradsku, Valašsku a iVIultanech přináležejí k Iřetifaorníma 

 tolníma útvaru, který zde hlavné z nwdravých slínů, mocných ložišf ryzí kamenné soli 

 a z vrstev siidry složen jest. Z tak zvaného Karpatského pískovce složené pohoří Kar- 

 paty, kteréž Uhry od Haliče a Bukoviny, Sedmihradsko od Multan a Valašska délí, spo- 

 éívá bezpochyby na útvaru solním. Solná ložiště v Sedmihradsku, MuUanech a Valašsku 

 pokryla jsou vrstvami bezsolnými, složenými z omice, jílu, slinu, sádry, anhydritu a pisku, 

 nCkdy jen pouhou ornicí. Je-li solné ložiště několika vrstvami pokryto, skládá se vrstva 

 na soli bezprostředně uložená vždy z íernébo živičnatého jílu, který se v některých 

 solných dolech do kolmých rozsedlin solného ložiště táhne. Konce rozsedlin tímto jílem 

 vyplněných nepodařilo se ještě v žádn«m xlole dostihnouti. Ka některých místech vy- 

 chází sůl na den tvoříc Často oelé vrchy. U Parajdu v Sedmihradsku jest údolí, jehož 

 4ao a stráně záležejí v samé soli. Stráně tylo jsou místem příkré, přes 200 stop vy- 

 sdké a jak sníh tílé, což pěkné podívání působí. Mocnost solných ložišf jest rozličná, 

 •u mnohých místech pros lOO, u Tordy asi iOOO sáhů silná. 



Těžení soli děje se takto : 



Při zarážení nového dolu musí se nejprve nebozezem hloubka solného ložiště 

 •T eeini vyzvěděti. Místo, kde se vrtali má, musí tak vysoko leželi, aby všechny bez- 

 solné vrstvy sůl pdcrývající štolou podsednouti se mohly. Nedoslihae-li se ložiště soli 

 nebozezem v hloubce osmnácti sáhů, vyvolí se jiné místo k vrtání, poněvadž při takové 

 hloubce soli <ibávali se jest velikého přítoku vody, která by dolu snadno na škodu býti 

 mohla. ]Vejprihodnější místo jest ono, v kterém se bornicí solného ložiště v pěti nebo 

 iesti sáhácfa d»vrtají, nebof na lakovém místě tvoří bezsoloé vrstvy dosti silnou krytbu 

 soli a netřeba se obávali škodných pmmcnů vod, které možná snadno odvésti, byt se 

 J vyprýštily. Najde-li se sůl v příhodné hloubce, začne se opodál, asi ve vzdále- 

 Bosti tří sáhů, druhá dir« vrtali, aby se vyzvědělo, zdali i zde sůl v příhodné hloubce 



' •) Viz Šafahlt. Slovanskť Starožitnosti, str. 207. 



•) Itflm a qualibet fenesira salis, alias ^vyes^c beredHaňa, exceptis nostris rcgalibue, per floreDos duos^ 

 lucoies et puori corum jxír medirnn floccnnm. Item a caldcaiibus alias od panwy circa sdíram.v ia 

 nyipia ruthanicis, exceptis uostňa rcgiis, par medium florciium. Listina od roku HHO. i.abecki, Gdr- 

 nictwo w Polsce. Warsisawa. 1841. — Fenestrae tulis in Starunja cjóstentis. List od roku 1532, 

 Labfcki. 



*) Et salis fodinos, qua(o) Alana vocantur, cisdem concedimus. Listina od roku 1222. Fejer. Codex 

 diplomaticus Hungariae ccclesiasticus et civilis. Buflac 1829. — Salis fodinas etiam, <luae Acana 

 TOcantur, . . . vobis ngue. liberalitatc conccssit. Listina od roku 1228. Fojcr. 



15* 



