m 



dobýváni soli ze solného ložišlč do jalové horniny přijde a prilékajíci vodč , jenž sfil 

 ki-chkou a neúhlcdiiou íini, odolati nelze. Pokud díil v sainú soli stoji , jest mužná 

 odolati vodám pouze čerpáním do nádob. Prorazi-li se ale z dolu do slarin nebo do 

 horniny, která se skládá ze slaného jílu anebo sádru v sobe difží, jest dlužno, pumpami 

 vody z dolu vylévati. 



Popis geologický Tater i pásem přilehlých. 



Od L. ZcJ6ziiers, profossom mineralogie v Kraltově*). 



Okolí Krakova zasluhuje v ohledu geologickém zvláštní pozornost; neboť zde 

 stýkají se skály usazené, mající docela rozličné znaky mineralogické. Se strany piil- 

 noční dají se skály, na kterých sám Krakov stoji, snadno uspořádati v známé řady 

 útvaríi, poznané v Anglii, ve Francii, v Němcích, Švýcařích, v Polsce a v Rusi; zcela jiný 

 ráz mají však usazené skály na polední straně od Krakova rozprostřené, vystupujíce již 

 v prvních výšinách Karpat a jmenovitě v části jejich zvané Beskydami. Skály tylo, 

 zvláštním rázem svým tak vyznačené, dělí jenom úzký, sotva půl míle široký pás usa- 

 zenin středního útvaru li etihorního (miocenového), který obsahuje zde nejmocnější sklady 

 soli kuchyňské v Evropě a mimo to i síru. 



Nesmírné změny musily se vykonati u paly Beskydův, nežli okolí Krakovské 

 obdrželo ten zevnitřní pohled hor a dolin, na jaký nyní pohlížíme; dříve než se to 



*) Pan prof. L. Zejsxner, jeden z výtečných přírodoskumců sloranských, zvláště uznán co znamenitý 

 geolop a nejdůkladnéjší znatel hor Karpatských, napsal tento článek na žádost naši a poslal nám 

 jej v polskdra jazyku. Ui>ozorůujcme na néj zvláště rodáky naše na Slovensku ; najdou zde z péra 

 výtečného jasný popis hor svýoh a rozluštění záhadných mnohých věcí, po jejichž vyjasnění by se 

 darmo jinde ohlíželi. 



K bližšímu srozumem' tomuto článku budiž zde podotknuto, že kůra zemská, poknd ji známe, dělí 

 se z dola nahoru v následující hlavní «ddfly : 

 I. V prahory se žulou, rulou, svorem, prahotni břidlicí atd. beze všech stop skaraenělin. 

 11* V prvohory, obsahující usazeniny s nejstarší Faunou a Florou. Sem náleží : 



1. fřDor silurský, v Cechách, v Anglii, v Skandinávii, v Ruších znamenitě \7TÍnutý. 



2. Útvar devonský, v Moravě, v Karpatech, v Anglii, v Ruších. 



3. Útvar kamenného uhlí, v Cechách, u Krakova, v Moravě, v Němcích, v Anglii. 



4. Útvar permshý, v Permské gubernii i-uskě, v Čechách, v Němcích, v Anglii. 

 lU. V druhohory, obsahující usazeniny s Faunou a Florou druhou. Sem náleží : 



1. Útvar triasový, v Polsku, v Němcích. 



2. Uivar Jurovy, v Polsku, v Karpatech, Alpách, Němcích, ve Francii, v Anglii. 



3. Útvar křidový, v Cechách, v Karpatech, v Polsku, v Němcích, ve Francii, v Anglii. 



IV. V Iřelihory, obsahující usazeniny s Florou a Faunou k dnešní podobnou. Dělí se 



1. v člen 2/)0ř/nf (eocSn), v Karpatech, Alpách atd. 



2. v člen střední (mioc&n), u Věličky, v rovině Moravské, v severních Cechách atd, 



3. v člrii svrchní (plioc&n), ve Francii, Uhhch, Němcích atd. 



V. V itvrtihory, obsahující staré nánosy potopcniu a naplavenin s hojnými kostmi ssavců. 



VI. V hory phítonsk^ čili ohněrodé, kteréž prorážejí vrstvy všech útvarů spůsobem rozmanitým, jako hory 

 porfyrové, zelenokamcnné, čedičové, trachytové atd. K nim se připojují konečně sopky dosavad živé. 



V Ceckách jsou jen prahory, útvar silurský, kamenouhelný, pcrmský, křidový, střední třetihomi, 

 pak potopeniny a usazeniny, jakož i plutonské hory vyvinuty. 



Z článku o Tatrách rysvító, klcrč iitv»ry panují v K»rpatc<;U A piikli^icicU knýinícli. Bed, 



