226 



vystouplých porfyrův a mandl ovcův melafyrových nemohlo též spůsobiti tuto proměnu, 

 neb na hoře Tenčinské stýkají se melafyry s vápencem jurským ani v nejmenším nepro- 

 můněným, to samé jest u Sanky a v Porebě; odlehlejší zas dolomity útvaru triasového, 

 ležící bez přetržení na vápenci , nemohou býl proměněným vápencem již dle sa- 

 mého uložení. 



Útvar kamenouhelný skládá se z dvou oddílňv, ze svrchního pískovce se slojemi 

 kamenného uhlí, a z vápence uhelného, pod ním uloženého. 



Oddíl svrchní, piskocec uhelní). Oddíl lento obsahuje pískovec velmi drobivý, 

 který se obyčejné rozpadává v písky zasypávající celé okolí, což mu dává zvláštní 

 smutné vzezření. Z většího dílu jest pískovec drobnozrný, místy vylučují se z něho 

 větší zrna. Velmi četné sloje uhlí kamenného objevují se v Krakovském okolí, majíce 

 6 — 18 ba až 40 — 60 slop mocností; jen u mezí tohoto usazení, jako v Tenčinku, jsou 

 sloje slabé, 1—2 stopy mocné. Skoro vždy pokrývá se uhlí slojí šedého jílu, zavírají- 

 cího v sobě četné otisky kapradin, Lepidodendrů, Sigillarií a Kalamitův. Uhlí ve vý- 

 chodní části této mohutné pánve uhelné jest viibec méně dobré , jelikož obsahuje 

 mnoho přimíšeného jílu a kyzu železného ; v Slezsku jest mnohem lepší a dá se oby- 

 čejně v koks proměniti; k nejsilnějším slojům náleží sloje u Zabza a Hutě královské 

 bliž Chořova, nejmohutnější vyskytuji ale v království Polském mezi D;}brovou a Bedzi- 

 nem, kdežto se uhlí z části dá koksovati, z většího dílu ale k lomu se nehodí. Skame- 

 něliny jsou veskrz rostlinné a náležejí do rodův, známých co Calamites Suckovii, Annu- 

 laria spinulosa, fertilis, Sphacnophyllum emai-yinalum , quadri/idum , dentalum , fimbria- 

 tmn, Neuropleris ienuifoUa, heterophylla, flexaosa, rotmilifolia, Odontopleris SMollieimii, 

 Cyclopteris orbkularis . Spkaenoplerís elegans, distans, obtusiloba, trydaclyloides, Ale- 

 thopleris aquilina, Sternbergii, Serlii, urophylla, Cyalheites arborescens, Schlot/ieimii, Pe- 

 copteris PluckeHetii, abbreviala, crenala, serrata, Sligmaria ficoides, Sigiltaria oculata, 

 iníermedia, Lepidodeiidron Volkmannimium, lelragonum, Syríngodendron cyclosloma atd. 

 Útvar uhelný jest vůbec pokryt útvarem triasovým, na mezích obou objevuje se 

 obyčejně červený slin, jako u Javorna, v Chórově u Hutě královské a na mnohých jiných 

 místech. Nikde však není viděti pískovec uhelný, uložený na vápenec před tím usazený, 

 kterýž tvoH rozsáhlé pásmo na severu od Křešovic, značné povýšené nad jiné vršiny. 

 Oddíl zpodní, vápenec uhelný, jest hornina jednostejná obyčejně barvy tmavé, 

 temnohnědé, šedé, někdy i černé; řidší jsou barvy jasné, fialové neb jasnošedé vápence. 

 Vápence ty nezayíi-aji v sobě co zvláštní nerosty mimo řídký kyz železný též porůzný kře- 

 menec rohový v značnějším množství. Vápenec ten jest obyčejně velmi čistý a dělí se 

 y hrubé vrstvy, pročež co mramor hlazen zdobí mnohé kostely Krakovské. Skame- 

 něliny nevyskytují se na mnohých místech, potud dalo se s jistotou ustanoviti několik 

 rodův, jako Produclus latissimus, giganteus, Orlhis resupinata, veskrz význačné tvary 

 vápence uhelného. Velmi zajímavé poměry objevují se v uložení tohoto vápence, ačkoli 

 nikde na něm nespatřují se uhelné pískovce. Naproti tomu leží na něm uzaseuiny no- 

 vější, tak ve vsi Černé spočívají na uhelném vápenci k poledni straně pod 25" naklo- 

 něném vrstvy dolomitu útvaru triasového, a na tom prostírá se hlína; v úbočí tvořícím 

 počátek doliny černé u vsi Čajovice leží na vápenci uhelném vápenec houbový útvaru 

 jurového, a oba pokrývá rovněž hlína. Útvar triasový a uhelný tvořily dávné břehy, při 

 kterých se usazovaly útvary jurové a křídové; nikde totiž nepokrývají lyto usazeniny 

 ony útvary starší. 



