241 



kmen sám představuje. Bezbarevné, tlusté a masité slupky vřzí jako duté kužele jedna 

 ve druhé, a zpod jejich ihned v cibulový kmen (G) přechází. Nejvnilřnéjší ICxh slupek 

 ((O zavirá díly e—k; z nichžto e jcsl rovněž nibarevná slupka kolem zpodiny slopky 

 (si). Viděli jest, že lato poslední není než súžené prodlouženi kmene G, jenž opět nese 

 duté kuželí! slupek do sebe zastrkaných f a y, \ jejichž ose slují ústroj Bl. Bedlivé 

 ohledání lěchlo dilův a lépe ještě vyvinování se cibule učí, že jest Bb mladistvý květ 

 a slupečky f a g mladé lisly ; základ lodyhy st jest posud velmi krátký, však když doba 

 kvěleni přichází, velice se protahuje, anof jeho pupen obalujícími jej slupkami (a — e) 

 proráží. Tylo zíistávajl i tehdy pod zemí, činíce v celku cibuli kvetoucího tulipánu. 

 Jest ledy cibule v skutku celá rostlina, neb záleží ze zpodečiíího kmene G, nesoucího 

 listy jako pošvy do sebe zastrkané, jichž nejvnčšnější spolu nejzpodněji na kmenu 

 vynikají. Neberouce ohled na obal a, můžeme trojí listové druhy rozeznali, totiž b, c, 

 'I, e ze zpo<lu kmenového, tlusté a nebarevné, polom lupeny f, y 2 lodyhy vyniklé, a 

 konečně ty, jimiž květ se Ivorí Bl ; první činí útvar nižších lupenův tulipánu, druhé 

 útvar listový. V tomto čase jsou slupiny cibulné na<luřclé látkami potravními, v čas 

 kvetení scvrkají se, vynaloživše své látky na vytvořeni lisliiv a květův, a když usvadnou po 

 odkveteni, měl by celý tulipán zahynouli. dada toliko v semenech život novýrn tulipánům ; 

 lo však se neslané, nýbrž minula jen jediná doba v životě léto rostliny, na kterouž 

 nepočetné jiné následují, nebof za kvetení vzniká mezi zpodem lodyhy si a zpodem nej- 

 vnitrnější slupky e již zase pupen k, kterýž ve krátkém čase k lé velikosti dospívá, že 

 vyprázdněné slupky cibule na všecky strany rozhrnuje. Pupen ten jest nová cibulka. 

 Obr. 10, 3) ukazuje průřez cibule tulipánu za kveteni, na němž uvnitř slupek cibul- 

 ních zřejmá jest nová, lak zvaná nahražovací cibulka se slupkami svými a, b, c, d, a 

 lodyha pro příští léto st. Po odkvětu zahynou staré slupky A, B, C, U dokonale, nej- 

 zevnilřnější slupina nové cibule o přemění se na hnědý obal, také kmen staré cibule 

 jest zrušen a nyní nová cibule tentýž obraz poskytuje, jako obr. 1 , na němžto již vy- 

 světlují se samy částky C a ST; ona jest místo, na němž nová cibule se starou souvi- 

 sela, tato stará lodyha. Takto slaví každoročně cibule své zmlazení, jestliže vnější ne- 

 hody meze mu nekladou, takto co rok jako samotet ze svého popele krásnéjái opět po- 

 vstává ; nebof toto zmlazování jest v skutku též sesilování, což nejpěkněji při klíčící 

 rostlince se jeví. Th. Irmisch popisuje zajímavý ten postup tímto spůsobem : „Rostliny 

 ze semen vypěstované docházejí květu leprva v pátém až desátém roce, musice do lé 

 doby projíti řadou přelvarův. Světle hnědá semena na podzim se zašívají; v příštím 

 jaře již záhy se klíčí a v rostlince vyklíčené, nanejvýš jednoduché (obr. II, 1), sotva 

 by kdo tušil první začátky naší rostliny. Záležíf ona z tenounkého, nilitého klíčního 

 lupínku (dělohy) a. vězícího zpočátku svým ohnutým koncem v obalu semenovém s, a 

 z jeho obsahu první potravu beroucího. Útlounký kořínek w vykonává další výživu. Ku 

 Konci máje vyskytuje se pod oním místem, kde kořínek vychází, na tenké stopce jakás 

 napuchlina (A- v obr. H, 2), zdáf se zcela hutnou, rozřizneme-li ji ale pozorně, nale- 

 zneme uvnitř malou cibulku (L v obr. 11, 3), tvořenou od masitého nižního lupenu. Ta 

 cibulka sedí na zpodu těsného žlabu, kterýž na zevnitř otevřen (n O) a na zpndní 

 straně od prodloužení sklánějící se zpodní osy a, na svrchní straně od dolejší čásii klíč- 

 ního lupenu 6 utvořen jest. Naposled zhyne všecko až na cibuli a díl toho žlabu ji 

 obkličující. V příštím roce ta cibule žene list, v jehož paždi, když ona současně od- 

 Dinírá, nová cibule vzniká. Po více let opakuje se to samé , až posléze podzemní 



