258 



Vedle důležilých prací obtížného povolání jeho obráceno ale bylo lehdáž víeliké 

 snažení Zalužanského k obnoveni a vyzdviženi akademie Karlovy, kteráž dlouhými válkami 

 a spory náboženskými u veliký nepořádek byla přivedena , ovšem i úmyslně od vlády 

 zanedbána, která přála více nové akademii jesuitské, — Učení Karlovo skládalo se tehdáž 

 toliko z fakulty filosofické , pročež činiti bylo o obnovení jeho ve fakultě právnické 

 a lékařské, k čemuž Zalužanský s často jmenovaným dokí. Adamem JJubren , s dokl. 

 Matyášem Borboiiiusem, s Janem Theodorem Sixtem z Ollersdorfit , s proslulým prokurá- 

 torem Joachimem s Térhénic , s váženým vůbec senátorem Staroměstským Šimonem 

 z Humberka a jinými přátely akademie Karlovy předkem a nejprve prohlížel. Již r. 1600 

 učinil u přítomnosti samého císaře Rudolfa II. a shromážděných stavů obšírnou a jadrnou 

 řeč v příčině obnovení učení lékařského a uvedení zvláště studia anatomického na 

 akademii Karlově '■*■-), ukazuje k tomu, že nyní, když nejslovutnější tehdáž anatom dokl. 

 Jan Jesenský v Praze zůstává, jest doba nejpříhodnější, aby učení lékařské a anatomické 

 bylo obnoveno a uvedeno. Jednání stratiy obnovení akademie Karlovy protáhlo se však 

 za rozličnými příčinami, jež tuto rozbírati bylo by nemístné, až do r. 1609. Zalužanský 

 byl jeden z mužů, kteříž se o tuto věc nejhorliví-ji zasazovali, jmenovitě povzbuzoval 

 stavy české pod obojí přijímající slovem i písmem ku potřebné svornosti ve prospěch 

 chvalitebných těchto snah - '). 



Konečně po mnohém předkládání a odkládání, nemiloslivém propuštění sněmu a 

 sejití se stavů evangelických o své ujmě i nastoupení na defensí, povolil, jakož vůbec 

 známo, císař Rudolf II. majestátem dne 9. července r. 1609 daným stavům českým pod 

 obojí úplné svobody náboženské, ztvrdiv konfessí českou za císaře Maximiliana II. sepsanou 

 a odevzdal jim konsistor pod obojí i akademii Karlovu pod vlastni správu a ochranu. 



Sat longuin, sat šunt iterata inventa prioi-um, 

 Věra ne sint trutina reddis, Adame, tua. 

 D. Jan Jesenahý z Jeseně sCíq praví: 



Ne penitus nostro nátura efFecta putetur 



Tempore, tu solus, dočte Bohéme, facis. 

 Konečné píše o díle tom ZUzmnni Kokstel z Afalen()>a: 

 Recte dědit nomeu tuac, Zalužaui, 



Gentí domus vetusta Transpaludane, 

 Nam tu palndem permetiris errorura, 



Artemquc Phoebeam in puro et puto sistis. 

 ") Řeč ta napotoni tiskem vyšla pod názvem: Adami Zalužanii a Zalužan Med. doct. Ordlio pro ana- 

 lomia et instauratione lotius studii medici in inclyto Ret/no Boliemiae. Pragae typis Venceslai Marini 

 a Gcncíicz. Anno MDC. 4. 

 ") Za tou příčinou sepsal r.' 1609 a potom i tiskem vydal řeč latinskou: De consensu ordimim regni 

 Bohtmiae integra coena sacra utentium et quid inter se differant ; jakož i jinou: De páce et concordia 

 ac de instaiiraiida Academia, již nazval harmonia Confessionnm orthodoxarum reyni Bohemiae. Keč 

 tuto činil bezpochyby také u přítomnosti stavů shromážděných, a dada ji tisknouti položil v čele tyto 

 zanímave' verse latinské : 



Acthere despiciens terras, Astraea relictas 



Deťixit Bojo lumina amica sólo, 

 Hoc inquit Regnum, bello, studiisque supcrbum. 



Ad coeli quondam sidera fáma tulit. 

 Quod si aris tandem tristem detrudat ErjTinim 

 Qua prepiitur, prisco tempero inajus erit. 



