260 



nedá sobě vyměřovati, femii a jak by se na ni mělo vyučovali, nýbrž že to míli chce 

 na svobodě. A všait Zalužaiisltý ukázal spůsobem velmi důrazným a platným křivost 

 a nepodslalnost námitek od mistrů a koilegiatů proli návrhům jeho činěných. 



Přivcdemt! lulo některé kusy z řeěi Zalužanského o věci té lehdáž činěné, aby- 

 chom tím lépe poznali príiktického a rázného ducha jeho, kterýž lak, jakož byl panu- 

 jícímu dosavart zmatku a neurčitosti v bylinářslví arcidílem svým konec učinil, i aka- 

 demii Karlovu v lepší řád a spůsob konečně uvésti se snažil. Ukazoval lotiž předkem 

 a nejprve k tomu'-"), „že největší podstata na učení záleží, a lo podle všech pravidel 

 a částek v jednom každém umění nařízeno a vyměřeno býlí má, aby professor ničimž 

 zbytečným buďto vědomě aneb z neumělosli mládeže nezanášel a přednášení své časně 

 a nejdéle v roce, jakž slaiuta ukazují, odbýval. Druhé, že při takovém nařízení jisté 

 formy a spůsobu učení šetřiti se má, ne loho, což sobů puni mistři k obraně kladou: 

 nová-li je či stará, aneb věechněm-li příjemná; než raději, aby jedno každé učení bylo 

 pravdivé, hodné a užitečné a v jistém pořádku postavené. Neb tak na onen čas že 

 v léto akademii mistr Jan Hus a Jeroným nešetřili nevolnosti aneb starožitnosti ani 

 slibnosti učení, ale samé pravdy a užitečnosti. Též Petr Ramiius při reformování aka- 

 demie Pařížské že neohlédal se na zvyklost tehdejší domácích aneb cizích při vyučo- 

 vání mládeže, než pravidla, kteráž se mu lehdáž nejpravdivější a nejpotřebnější zdála, 

 ačkoliv také téměř ode všech za nová a neobyčejná pokládána byla, nařídil a v tom i od 

 krále Franckého skrze výpověď proti jiným ochráněn a professor královský vyhlášen byl. 

 A tak že i tento návrh (Zalužanského), poněvadž páni mistři , aby v něm který předpis 

 měl býti smyšlený, neužitečný a nepoiád položený , toho neukazují , že by měl slušně 

 přijal a držán byli , dokudž by který předpis něčím lepším a pod.statnějším přemožen 

 nebyl. Nebo nebudou-li páni mistři chtíti v této reformaci na samé pravdě o tom , což 

 užitečného a potřebného jest, ale na zvyklosti aneb osobách a jiných případných věcech 

 se zakládati, že nikdo této akademie k žádnému důkladnému učeni a k vzdělání přivésti 

 moci nebude, nýbrž vždycky po jiných sbírati a jako stín chyiali proti přirození a obyčeji 

 národu našeho, kterýž jak v jiných příčinách, tak i v učení cizích národův více vůdcem 

 byl nežli služebníkem a následovníkem." 



Zkoušení návrhů obojích a vůbec jednání strany obnovení konsistoře a akademie 

 skončilo se dne 24. září 1609, načež podána zpráva defensorům. Po mnohém na to 

 ještě jednání a mluvení usneseno se konečně v příčině té na sesli hlavních artikulích, 

 kteréž v sněmu, ve středu po sv. Havle r. 1609 na hradě Pražském držaném, byly 

 schváleny a vůbec přijaty, na něž pak vedle direktorů a defensorů podepsal se i Zalužanský 

 s ostatními komissary ^*). 



Vpádem lidu Pasovského do země České a za příčinou zmatků ve vlasti naší tím 

 povstalých protáhla se opět žádoucí reformace akademie, tak že tepiv ku konci r. 1611 

 u věci té pokračováno bylo a akademie virech fakultách: fdosofické, právnické a lékařské 

 alespoň dle jména se obnovila, a ustanoveno , aby zvláště na nově vyzdvižených těchto 

 dvou fakultách vyučovali, a to na právnické : Jan Matyáš ze Sudelů, na lékařské ale zhusta 

 již jmenovaný doktor a dobrý přítel Zalužanského, Adam Haber i Rnmpachu, pověstný 



") Čas. mus. 18i8 I. 6tr. 299. Tomck's Gcscliiditc ilcr Piaser Univcrsitat 1. c. 

 ") Balb. Bolí. doc. I. btr. 43. 



